Réžia:
Barbet SchroederScenár:
Nicholas KazanKamera:
Luciano TovoliHudba:
Mark IshamHrajú:
Glenn Close, Jeremy Irons, Ron Silver, Annabella Sciorra, Fisher Stevens, Jack Gilpin, Christine Baranski, Felicity Huffman, Johann Carlo (viac)Obsahy(1)
V roce 1966 se Dán Claus von Bülow oženil s majetnou Marthou, přezdívanou Sunny. Díky sňatku se stává členem vyšší společnosti a brzy si udělá jméno jako milovník umění. Jeho manželství však neexistuje jinak než na papíře. Claus nežije ani s dětmi z Marthina prvního manželství a ani se společnou dcerou Cosimou. Kromě toho má Bülow milenku. Když jeho žena upadne do komatu, padá na jejího muže podezření, že jí píchl injekci s inzulínem. Poté je obžalován a obviněn... (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (22)
Jeremy Irons sice hraje skvěle, ale to on hraje takřka vždycky, čili nic nového pod sluncem. Glenn Closeová část filmu "prospí", takže její výkon se hodnotí o to obtížněji, nicméně předvádí také slušný výkon, ostatní herci (až na Rona Silvera) mají trochu méně "místa na place" a jejich herectví nedostane příliš možnost vyniknout. Bohužel dle mého názoru nevynikl nijak zvlášť ani scénář a také režie mi připadala průměrná, jako by Barbet Schroeder nechal hercům volnou ruku, což sice u zmiňovaných veličin neuškodilo, ale jako celek to filmu IMHO moc neprospělo. Celkový dojem je veskrze průměrný, příběh samotný není nijak zvlášť zajímavý a ani dobří herci jej nedokáží "kosmeticky vylepšit". Prostě za tři. ()
Že je Jeremy Irons mistr ve hraní prvotřídních slizounů už vím dávno. Ale jak dobrým a nedoceněným hercem byl Ron Silver, to mi dost dlouho unikalo. Tento snímek jsem již dlouhou dobu odsouval. V podstatě jsem se k němu přemlouval. Hlavně ze zvědavosti, za jaký výkon udělila akademie Oscara panu Ironsovi, který byl mj. i kandidátem na roli Hannibala Lectera. Po tomto snímku už se nedivím. Bylo by zajímavé pozorovat jeho herecké kreace v čele s minimalistickým projevem a dabingem pana Přeučila, a to při debatách s agentkou Starlingovou. Nicméně snímek má mnohé co nabídnout a herecké výkony nejsou jedinou kvalitou snímku. Především scenář je opravdu kvalitní. Tohle je snímek, který v našem kraji patrně vinou distributora jaksi zapadl, což je věčná škoda, protože má co nabídnout. ()
"I never woke from this coma, and I never will. I am what doctors call "persistent vegetative" - a vegetable." Príbeh jedného aristokrata obvineného z pokusu o vraždu, ktorý rozpráva žena v kóme a podľa toho to aj celé vyzerá - je to mdlé, bezduché, nezaujímavé. Film (a tiež aj knižná predloha) tak trochu parazituje na danom súdnom prípade, ktorý bol značne medializovaný. Nie je tu takmer nič, čo by ma dokázalo upútať (snáď s výnimkou herectva Jeremyho Ironsa). Nebavilo ma to prostredie tzv. vyššej spoločnosti, všetky hlavné postavy (herci) mi boli vrcholne nesympatické - arogantný Claus (Jeremy Irons), hysterická povaľačka Sunny (Glenn Close), obaja dosť odpudivé zjavy a k tomu ešte jeden suchopárny židovský právnik (vďaka "herectvu" Rona Silvera). A nezáživné mi pripadalo aj celé vyšetrovanie právnického tímu, kde tie rozhovory právnika so svojimi študentami pôsobili miestami ako z nejakého sitkomu (všetci múdri ako hodiny). Zaradené v zozname 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. "What do you give a wife that has everything? An injection of insulin." ()
Zatímco úvodní titulky s průletem nad „chudinskou čtvrtí“ na pobřeží Rhode Island naznačily, v jaké společnosti se budeme pohybovat, následující kóma-voiceover rozehrál dlouhou hru s divákem, v níž se má přehodnotit míra viny člověka odsouzeného za pokus o vraždu. Schroeder se snaží, ale potřeboval by lepší scénář s naléhavější snahou o dramatizaci i vygradování. Herecky však není co vytknout, především Irons si roli mírně cynického slizouna náležitě užívá. Člověk u něj celou dobu neví, jestli to sebevědomí pramení z pocitu nadřazenosti a nedotknutelnosti, či zdali mu jej dodává neochvějná jistota vlastní nevinny. Pravda, ani jeden z manželů von Bülow by neměl házet kamenem (ostatně, vegetativní stav to ani nedovoluje), ale to kyj spravedlnosti v rukou právníků a soudců zas až tak nezajímá... ()
Snímek "Zvrat štěstěny" není až tak zajímavý pro to, jaký případ prezentuje, i když ten sám o sobě není až tak klasický, ale především proto, jaký přináší pohled na právnickou práci a to, jak jsou zjišťována fakta, o co vlastně jde, když obhajujete člověka, kterému možná ani sám nevěříte. No a pak je tu neskutečně uhrančivý Jeremy Irons, kterého můžete nenávidět, stejně jako obdivovat. ()
Galéria (57)
Zaujímavosti (4)
- Celosvětová premiéra proběhla v září 1990 na filmovém festivalu v Telluride. (BMW12)
- Skutečný Alan M. Dershowitz, jehož příběhem je film inspirován, se ve filmu mihne v malé roli jednoho ze soudců u odvolacího soudu. (Listeroman)
Reklama