Réžia:
Martin ScorseseKamera:
Kent L. WakefordHrajú:
Harvey Keitel, Robert De Niro, David Proval, Amy Robinson, Richard Romanus, Cesare Danova, Victor Argo, George Memmoli, Jeannie Bell, David Carradine (viac)Obsahy(2)
Príbeh malého gangstra Charlieho, ktorý sa snaží prežiť v prostredí mafie a zároveň zápasí s vnútornými démonmi. Charlie vyrástol v newyorskom "Malom Taliansku" a jeho profesionálna dráha mu bola od začiatku predurčená. Pracuje ako výpalník pre strýka, mafiánskeho bossa, ale snaží sa robiť všetko správne a nikomu neublížiť. Hoci mu už ťahá na tridsiatku, žije u rodičov a rešpektuje nepísané zákony svojej komunity. Od detstva sa priatelí s bratrancom Johnny Boyom, problémovým výtržníkom a zlodejom. Johnny Boy kradne skôr zo zábavy ako pre peniaze, je impulzívny a bitkár, neprejavuje úctu k miestnym autoritám a odmieta sa zaradiť. Charlie ho z priateľstva, ale i z lásky k jeho sestre Therese, chráni. Hoci Theresa jeho city opätuje, Charlie sa snaží svoju lásku skrývať. Theresa totiž trpí epilepsiou, kvôli ktorej ju bigotné katolícke prostredie považuje za blázna. Charlieho navyše vo vnútri sužuje komplex viny a pocit, že nech urobí čokoľvek, nedokáže sa očistiť z vlastných hriechov. Hrie chov, ktoré nemôže nepáchať na mizerných uliciach "Malého Talianska". Hlavné úlohy vnútorne rozorvaného Charlieho a impulzívneho Johnny Boya stvárnili Harvey Keitel a Robert de Niro, dvorní herci režiséra Martina Scorseseho. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (294)
Prostředí barů a ulic dolního Manhattanu (natočeno dost i v L.A.), partička bezstarostných taliánských flákačů, dvojice budoucích hereckých legend, bohužel až moc nedějové, převážně nudná podívaná s hrstkou dramatických momentů a překvapivě dynamickou, inovativní kamerou. Dobový soundtrack jedna radost (Ronettes, Eric Clapton, Rolling Stones). Tato "studie hříchu a pokleslosti" je sic kultovka, často zmiňovaná jako jeden z nej filmů dekády, ale já beru spíš za takové přípravné tvůrčí cvičení a předzvěst věcí velikých. 🌆 🏙 🌃 ()
Jeden ze 100 největších filmů všech dob časopisu Entertainment Weekly. Jeden z 500 největších filmů všech dob časopisu Empire. ()
Už první setkání pozdějších neodlučných spolupracovníků Martina Scorsese a Roberta De Nira naznačilo, že to bude velmi plodná a nezapomenutelná spolupráce. Špinavé ulice nás zavedou do míst, kde sám Scorsese vyrůstal a provedou nás charaktery několika postav, které zde vládnou. Harvey Keitel a Robert De Niro zahráli naprosto spolehlivě a ani na chvilku vás nebudou nudit. Velmi zajímavé je pozorovat revoluční použití hudby, která vás bude provázet po celou dobu. Samozřejmě, že jak Scorsese, tak De Niro teprve "nacvičovali" a tak snímek nedosahuje kvalit jejich pozdějších mistrovských kousků, ale za shlédnutí to bezesporu stojí. Lepší tři hvězdičky...... ()
Pro dnešní diváky znalé Mafiánů, Casina a vlastně i Gaunerů a Pulp Fiction již Špinavé ulice nemají tolik, co nabídnout. Je třeba trochu fantazie, vcítit se do 70. let, kdy se snad jako protipól k hippies zformovali ostří hoši z ulice. Taky se rádi bavili a pořádně se napili, ale zkuste na ně přijít s nějakou zdrogovanou máničkou a zkopou vás do kulata. Tím ale nechci říct, že by Špinavé ulice byly vyloženě o násilí, právě naopak, Scorsese vykresluje přátelství, resp. určitou formu bratrství, která mezi obyčejnými kluky z ulice vzniká. Máme tady zlodějíčky, nenápadné vandaly, ale i slušné barové kámoše a potomky mafiánských předáků, kteří si mezi těmi barovými bitkami najdou i nějaký ten smysl pro (zločineckou) morálku. Druhá polovina filmu je slabší, najdou se v ní nudná místa, ale jako myšlenkový celek a základ pro budoucí mistrova díla musím tento film ohodnotit na čtyři. :) 7/10 ()
Martin Scorsese tu v první řadě zjišťuje, čeho všeho je schopen. Film čistě o stylu, bez pořádné dějové linie. Dnes navíc jen těžko doceníme, čím byly Špinavé ulice tak inovativní. Energie je ale na rok 1973 neskutečná. Pravé terno přišlo až s Taxikářem- 70% ()
Nejstarší Scorseseho film, co jsem měl zatim možnost vidět, zůstal tak trochu ve stínu Taxikáře, Goodfellas a dalších. Film mě teda vyloženě nijak neohromil, ale ani nezklamal. Řek bych, že je to takovej Scorseseho slušnej standard. Dobrá atmosféra, dobrý herci (hlavně Robert De Niro), akorát se to občas poněkud vleče. 75% ()
Martin Scorsese je PÁN režisér, to všichni víme. Mean Streets si ovšem dlouho ke mě budovali cestu, něž jsem se rozhodl pro čtyři hvězdičky, hlavně za to mohl dobrý konec. De Niro šíleně nesympatická postava s dementním chováním na facku...měl sem na něho celou dobu šílené nervy. Harvey Keiter zahrál výborně. Jinak příběh takový nemastný neslaný a málo mafiánů. 1001 filmů, které musíte vidět, než zemřete. ()
Na filmu je znát, že se Scorsese ve světě velké kinematografie teprve rozkoukával. Jeho potenciál je zřejmý a z dění na plátně mimoděk vyvstává společenská atmosféra 70. let jako na dlani - rasismus, vietnamská válka, integrace menšin atd. Film sleduje osudy řadového pěšáka mafie, který pracuje pro svého vlivného strýce jako výběrčí výpalného. Na svou práci se nehodí, není dost tvrdý, ale rodinný podnik je holt rodinný podnik a být loajální se vyplatí. Špinavým ulicím chybí soudržnost, lepší uchopení postav a práce s nimi. Příběh je rozmělněný do řetězce volně navazujících scén ze života spodních vrstev mafie. Je fajn vidět mladé tváře De Nira a Keitel, které jsem měl zafixované jako starší chlápky ze snímků o 20 let pozdějších. Film sám o sobě ale představuje jen lehce nadprůměrnou záležitost. Celkový dojem: 60 %. ()
Scorsese je Scorsese. A byť ve Špinavých ulicích není jeho rukopis zdaleka tak vybroušený jako v trhácích, které měli následovat, je radost na jeho tvorbu se dívat. Nepracuje s žádným objevným scénářem, spíš naopak; Špinavé ulice žádný děj nemají, příběh nesměřuje (s většími či menšími zápletkami) z bodu A do bodu B, jak je tomu jinde. Scorsese jen ukazuje život několika lidí ulice, kteří si více hrají na gangstery než jimi jsou. Dalo by se říct, že se jedná o pouhé dvouhodinové vykreslování charakterů, ale pak Marty nahodí nějakou starou vypalovačku a místo slov nechá působit obraz... A věřtě mi, že hospodská rvačka nebo kulečník na barovém stole jsou tak mistrovsky natočené scény, že z nich ta Scorsesovita vyčnívá mnohem víc než z toho, co pan režisér točí dnes (taková ta Skrytá identita, Letec a podobně). A spolu s Martym je tu ještě jeden důvod, proč se na Špinavé ulice podívat. Bobby De Niro v roli bezstarostného magora, která vám prostě utkví v hlavě a to i přesto, že tu Robert hlavní roli nehraje. Jednoduše řečeno: Jestli se někdy s filmem zrodila hvězda, platí to o Špinavých ulicích hned dvakrát. Děkuji, pane Scorsese, děkuji, pane De Niro. ()
Nudil jsem se, postavy jsem nechápal a dost mě štvaly, přál jsem jim šeřednou smrt:) Možná je to tím, že jsem si chvíli zdřímnul, ale nějak jsem si nevšiml, že by to mělo nějaký příběh. Zklamání velký. ()
Sedmdesátá léta v Hollywoodu vedla k nesmírnému oživení tamější kinematografie. I Martin Scorsese bez zábran odhodil zažité konvence a na povrch nechal vyplout svůj pohled na Ameriku, který kombinuje v některých případech i s osobními zkušenostmi. Takovým příkladem může být právě Mean streets. Syrovost, jistá stylovost a nulová bázeň zobrazovat násilí takové jaké je, jsou základními tvůrčími aspekty Scorseseho tvorby 70. let. Ve Špinavých ulicích to ale jaksi skřípe. Až příliš moc volná dějová linka nás zavádí do new yorské čtvrti Malá Itálie, kde režisér sám vyrůstal. Osobitě tak zprostředkovává své zážitky, jež podbarvuje nápaditým výběrem různých oldies "vykopávek". Chybou nejspíše zůstává až přílišná snaha o autentičnost (přestože postavy jsou fiktivní), chvílemi nudná upachtěnost, jež se vkrádá do partů hlavních hrdinů. Na dobové poměry originální (odvážné), pro mě jen průměrný zážitek z "Nového Hollywoodu". ()
Celkem nic se neděje. Marty natočil skvěle vatu s pár světlými momenty. Výborní herci, DDD - Debilní Dement De Niro zaujal nejvíc a překvapivě slušňácký Harvey Keitel si taky svoje odehraje. Jenže co z toho, když ty skvěle napsané dialogy nemají silné vyustění. Je to prostě taková předehra k Scorseseho zásadnějším filmům. ()
Bravurně vykreslená atmosféra New Yorku 70. let se všemi těmi afry, mrkváčemi a hulením, avšak scénáristicky krajně nepovedený film, kde se něco děje doslova až posledních 10 minut. Zbytek je jen barová taškařice s dlouhými záběry bez střihů, kdy kamera atypicky poletuje po hospodě a snaží se autenticky zobrazit tehdejší svět. Scorseseho rozjezd, De Nirova totální dominance. ()
Špinavé ulice New Yorku - prostředí plné zlodějíčků, rváčů, flákačů, prostitutek a budižkničemů - prostředí, kde Martin Scorsese vyrůstal a kam zasadil svůj první velký film. Absenci výraznější dějové linky nahrazují epizodky ze života Charlieho a Johnnyho, dvou druhořadých rádoby gangsterů, kteří chtějí zbohatnout a vypadnout z té stoky, jenomže osud mluví jinou řečí. Atmosféra je velice působivá, režie kreativní (rvačky či závěrečná scéna) a herecké výkony Roberta De Nira a Harveyho Keitela jsou výborné. Působivé drama, které bych ale osobně nikdy nenazval zahřívacím kolem pro příští Scorseseho žánrové klenoty (i když je to částečně pravda) - na to je to až příliž působivé. 80%. ()
Jeden z těch méně známých Scorseseho snímků. Špinavé ulice postrádají nějaký hlubší děj či příběh jako takový. Soustředí se pouze na partu pouličních zlodějíčků, kteří jedou ve špinavých kšeftech, pořád dokola jen sedí v baru a fuckují. Za zmínku určitě stojí výkon Keitela a De Nira a kvalitní soundtrack. Pro fanoušky Martina Scorseseho asi povinnost, ale kdo si nechá tento film ujít, o nic nepřijde. ()
Martin Scorsese pri tomto snímku ešte len rozpisoval svoj charkteristický filmový rukopis. Postupom času sa tento uznávaný americký režisér vypracoval na prvotriedneho majstra v subžánre gangsterských drám. Stačí ak spomeniem jeho diela ako "Goodfellas" alebo "Casino". To sú päť hviezdičkové klenoty. "Špinavé ulice" pôsobia ešte mierne chaoticky a dosť neopilovane. *** ()
Po dvou nikterak veleúspěšných snímcích vytahuje Martin z rukávu eso, které mu po několik generací zajistí bezmeznou přízeň publika. Tím esem není nikdo menší než Robert De Niro. Jeho Johnny Boy je jedním slovem fantastický, k tomu si připočtěme slušňáka Harveyho Keitela a je naprosto jasné, že se zrodil kult. Zápletkou se jistě inspiroval o několik let později Jaroslav Soukup a natočil českou verzi Kamarád do deště. Špinavé ulice nestárnou. 75% ()
Ještě to není ten Scorsese, kterého známe z Casina nebo Skryté identity, ale přesto už je tam náznak toho precizního a průlomového tvůrce, který definoval krimi žánr v příštích 40 letech. Mistr nastiňuje vztahy a postavení mezi gangsterskými "nulami" velmi trpělivým a pro sedmdesátá léta dost typickým způsobem, přičemž začleňuje do příběhu i klasickou muziku, ponuré New Yorské prostředí a mafiánská doupata plná špinavých peněz a lehce oděných dívek. A hlavně navazuje spolupráci s De Nirem a Keitelem, svými hereckými stálicemi, kteří předvádí oba skvělé a uvěřitelné výkony. Asi jsem ale udělal chybu, že jsem se na tohle méně nápadné dílo podíval až po všech ostatních a věhlasnějších skvostech, které Scorsese natočil, a docenit jeho kvalitu bylo vzhledem k očekávání hodně obtížné. Ale i tak se mi film líbil, někdy si ho určitě ještě zopakuji. Zatím tak na 70%.. ()
Americké filmy zo 70.tych rokov majú aspoň pre mňa zvláštnu atmosféru. Veľké káry, u ktorých si v tej dobe nikto neláme hlavu koľko to žerie, chlapi v prazvláštnych kombináciách oblekov, košieľ, kravát a kožených sák, doplnené klobúkmi, či inými šialenými pokrývkami hlavy. Negri nosia afro. Po uliciach sa váľa tony papiera, všetko vyzerá depresívne a ošumelo. Robert De Niro zo svojej postavy dostal úplne nečakane opäť maximum. Potešilo ma tiež podarené odľahčenie inak vážneho snímku. Za zmienku stojí aj vypilovaný soundtrack s dobovými hitmi. Film jednoducho ukazuje skazenosť skorumpovanej Ameriky 70.rokov, asi je to jeho zámer ale na mňa je to trochu nuda, chcelo by to pútavejšie príbeh. Na Martina Scorsesea v skutku slabota a snáď to napraví chystanou snímkou The Irishman (2019) ()
Je zajímavé, jak spolu s rostoucí popularitou režiséra roste i moc jeho ústředních postav! Skoro jako kdyby si ve svém "debutu" nevěřil na nějaké velké bosse a proto vypráví příběh o pouličních podvodníčcích a mafiánských přizdisráčích, kteří za úspěch považují okrást mladé kluky o dvacet dolarů, které jdou vzápětí utratit do kina. Samozřejmě to tak není, Scorsese prostě natočil film o lidech a z prostředí, které velmi dobře zná a kde vyrůstal. A natočil ho prý velmi realisticky (lidé, o kterých film vypráví byli údajně nadšeni) a syrově. Od začátku je jasné, že tempo filmu bude pomalejší než je u Scorseseho filmů obvyklé, obrazomalebnost ustoupila před onou realitou a syrovostí a především nízkým rozpočtem. Příběh skoro není, vesměs poklidně (až na několik rvaček a jinak vyhrocených situací) sledujeme postavu Harveyho Keitela, který se snaží skloubit vlastní mafiánskou kariéru a zachraňování průserářského kamaráda Johnnyho (De Niro). Především De Niro, ač nemá moc prostoru svou postavu hraje geniálně a skutečně působí jako přerostlé děcko, kterému by jste sice naplácali na prdel, ale jinak je vám ho vlastně líto! Osobně mi ale nejsympatičtější byla ale postava Michaela, dobrosrdečného lichváře, který má ale jen jedny nervy a tak dlouho čeká na zaplacení dluhu až se ucho utrhne! Všechno to vyústí ve strhujícím závěru! Scorsese nazklamal, přesto se Špinavé ulice v mých očích řadí k tomu horšímu, co jsem od něj viděl! 8/10 ()
Reklama