Réžia:
Tony ScottScenár:
Michael SchifferKamera:
Dariusz WolskiHudba:
Hans ZimmerHrajú:
Denzel Washington, Gene Hackman, Matt Craven, George Dzundza, Viggo Mortensen, James Gandolfini, Jaime Gomez, Danny Nucci, Lillo Brancato, Ricky Schroder (viac)VOD (4)
Obsahy(1)
Ruská ultranacionalistická frakce začíná vážně ohrožovat světový mír. Je vyhlášen stupeň nejvyšší pohotovosti a z americké námořní základny vyplouvá ponorka Alabama, jejíž jaderný potenciál může snadno rozpoutat třetí světovou válku. Do východního Pacifiku ji vede zkušený voják kapitán Ramsey, který nikdy nepochybuje o prvním příkazu a jde do akce, jakmile má seznam označených cílů. Rozhodování na nejničivějším válečném stroji má ale své pojistky a nový muž na palubě, velící důstojník Hunter, bere své povinnosti i pravomoci velice vážně. Ve chvíli, kdy je přerušeno spojení s velícím střediskem a není možné ověřit příkaz k odpálení jaderných střel, přebírá vedení. Začíná boj o kapitánský můstek, kde se rozhoduje o rozpoutání jaderného holocaustu, z něhož není návratu. Zatímco kolem Alabamy sviští ruská torpéda, na její palubě propuká vzpoura. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (289)
Když jsem v polovině 90. let viděl Krvavý příliv v kině,udělal na mě velmi slušný dojem a z něj vychází dnešní čtyři hvězdičky. Nejsem si ale jistý,jestli bych byl stejně spokojený při opětovném shlédnutí, koneckonců "ponorkových" filmů jsem od té doby viděl několik a v jejich konkurenci představuje tahle záležitost jen mírný nadprůměr. Hon na ponorku je, obávám se, lepší víc než jen rozdílem jedné třídy.Slušně natočený thriller se značně nepravděpodobnou zápletkou staví na hereckém umění D.Washingtona a zejména G. Hackmana.Celkový dojem 70%. ()
Crimson Tide je rozhodně podceněným filmem. Jednoduchý příběh odehrávající se na klaustrofobické palubě jaderné ponorky je působivý nejen díky hvězdné herecké sestavě, ale též díky hudbě Hanse Zimmera, která mi trochu připomněla tóny Trevora Rabina. Navzdory všem těmto plusům se jedná hlavně o další Bruckheimerovku, která se stylem snímání blíží trochu České spojce, a kdo čeká více, bude jistě zklamán. ()
Striktní plnění rozkazů vs. jejich odmítnutí ve stínu pochybností. Starý despota vs. mladý empatický důstojník. Hackman vs. Washington. Souboj o kapitánský můstek a svět, jaký dosud známe, může začít.. Ponorkové drámo, jenž si i přes svůj závěrečný myšlenkový odliv zaslouží pozornost minimálně ze dvou důvodů. Začala tady Scottova nebývale produktivní spolupráce s nástupcem Sidneyho Poitiera a šílenec z videopůjčovny Tarantino je podepsán pod některými dialogy. Nutno podotknout, že se přitom moc nerozšoupl, protože Gene nechal mrzáka v kajutě a Denzel nekřepčil v Králičí soutěži mazaného twistu. A pokud by se snad dámská část publika podmořským soubojem eg nudila, může se dívat na fešného Vigga a rozjímat, jaké by to bylo, kdyby jim doma svou miniaturní žehličkou na uniformu přežehloval bavlněné spodní prádlo.. ()
To, co dělá z Krvavého přílivu tak velký film je jeho schopnost přenést strach z nukleární katastrofy do duší všech diváků. Skutečnost, že celý osud civilizovaného lidstva závisí na posádce USS Alabama vyvolává nepříjemně dusnou atmosféru. Oba hlavní představitelé (Hackman, Washington) ve svých rolích září a všechny dialogy jsou perfektně napsány. Ve skutečnosti osud civilizovaného lidstva nezávisí na posádkách nejmodernějších ponorek, nýbrž na obrovských skladech chemických a biologických zbraní v Arizoně a Utahu. Jestli vás problematika zajímá, pro začátek doporučuji knižní sérii Richarda Marcinka Profesionální Válečník - ale opravdu jen pro seznámení s prostředím amerického námořnictva... ()
Ponorkové filmy sú pre mňa samostatná kategória, ktorej tento snímok zaberá vrchné priečky. Na malom priestore sa o zábavu postaralo najmä herecké koncertujúce duo Washington-Hackman a takisto silné kombo v pozadí filmu Scott-Bruckheimer. Takú stiesnenú ponorkovú atmosféru som ešte necítil, dej je našľahaný napätím od začiatku do konca, mrazivosť z možnosti vypuknutia jadrovej vojny bola absolútne reálna a riť mi stískalo viac ako pri filmoch o skutočných udalostiach z obdobia Kubánskej krízy. A i keď bolo od začiatku jasné, že záver nemôže skončiť nukleárne, behom sekundy som na to vďaka hercom a prebiehajúcim kritickým scénam zabudol a vžil som sa do danej situácie. 90%. ()
Skvěle zahraná ponorková partie pod taktovkou Tonyho Scotta s dnes již legendárním Zimmerovým soundtrackem. Mlaďas Washington jako morální kormidlo se pere o velení s Hackmanovým starým psem. Motivy spravedlnosti a argumentace proti bezmyšlenkovitému plnění rozkazů a násilí jsou jednoduché, ale funkční. Atmosféra blížícího se nukleárního holocaustu téměř hmatatelná. Přesto jsou tu i lepší ponorkové thrillery. P.S: Vsadil bych že Tarantinova úlitba scénáři je jistě v konverzaci o Silver Surferovi. ()
Spíše ponorkový průměr. Nebýt hereckého dua Washington Hackman, tak by to dopadlo asi ještě hůř. Scott sice umí udělat strhující situaci, kterou diváka připoutá k obrazovce, ale scénář filmu je bohužel dosti plochý a střídání velitelů celkem otravné. Celou dobu je tempo neslané nemastné a snad jen ke konci se trochu přitvrdí, ale to na nadprůměrný výsledek nestačí. Silná Amerika a dva bravurní herci. ()
Americké ponorkové eso před penzí Gene Hackman dá povel k dlouhému ponoření, protože v Rusku to začíná vřít, jenže na palubě je i přemýšlivý pacifista Denzel Washington, který celou situaci vnímá jinak. Boj o kapitánský můstek a klíč k jaderným odpalovacím systémům může začít. Ve stísněném prostoru, s minimem času na chybování. Základ příběhu docela nosný je, jenže myšlenka jde stranou hned poté, co začnou tyhle zelené mozky vytahovat bouchačky a přetahovat se o velení jak v nějaké nepodařené dětské hře. Natočené i sestříhané je to slušně, dvojice Hackman a Washington se snaží, stejně jako Scott zvládá napumpovat do některých scén napětí, ale na víc než průměrná čísla to kvůli scénáři nevidím. Možná i proto, že ponorkové filmy nejsou úplně mým šálkem. ()
Tento typ filmů je pro mě, jakožto hodnotitele, nejtěžší. Jde prostě o skvělou záležitost, co mě bavila. Nemám proti ní větších výhrad (pokud tedy vynechám to, že jsem té zápletce do detailu nevěřil) a možná si na ní i někdy vzpomenu. Ale jestliže chci další dny v klidu spát, nemohu dát filmu více jak tři, jelikož se prostě jedná o snímek, který se sice snaží o varování formou zábavy, s filmařského hlediska mu však nejde o nic, je to prostě takový ten akčňák, na který je radost koukat. Ale mně jde především o nápad, chcete-li, tak námět a tento bych vymyslel (asi jako většina z nás) bez mrknutí oka. Dost lidí zde vyzdvihuje hudbu. Já bych byl při tomto chválení opatrnější. Zimmer vykrádá očividně sám sebe ( i když možná až v budoucích filmech (při závěrečných titulkách jsem měl pocit, že si skladbu pro Skálu omylem prohodil do Krvavého přílivu)) , jeho melodie jsou někdy značně primitivní, proto se líbí širokému publiku a já, i přesto, že podrobně znám minimum jeho tvorby, jeho postupy (alespoň v akčních filmech) se mi líbily tak možná při první zkušenosti, teď je to už ale dost otravné. ()
Někdo chtěl napsat příběh "jako od Toma Clancyho", ale nepovedlo se mu to. Krvavý příliv má jalový nepřekvapivý scénář, nicméně je dobře natočený a hraje v něm jako vždy perfektní Gene Hackman, kvůli kterému to celé stojí za vidění. Dušínovská postava Denzela Washingtona mě totiž nijak neohromila a o hudbě Hanse Zimmera bych mohl napsat totéž, protože (tentokrát) není ničím výjimečná. Lehký ponorkový nadprůměr - asi jako U-571. ()
Tohel mohlo být velké téma, film měl všechny předpoklady, aby vyústil ve velké drama. Ale nedošlo k tomu. V tomhle vidím zásadní slabinu americké kinematografie - že se podbízí divákům, drží se zaběhaných schémat, která spolehlivě vydělávají peníze, ale bojí se jít do konfliktu. Shodou okolností jsem viděla nedávno Vzpoura na lodi Caine, který pojednával také o převzetí velení i když tam nebylo tak velké ohrožení. Zato byly důsledky dotaženy do konce. Téma ohrožení planety zpracoval jako komedii i Stanley Kubrick, který je v roce 1964 projevil jako velký vizionář. Tony Scott platí za velkého režiséra, ale zatím jsem od něj neviděla žádný film, který by mě dostal do kolen. ()
Tři nejmocnější lidé na světě: Prezident USA, prezident Ruska....a kapitán americké ponorky vybavené jadernými zbraněmi. Tony Scott zvládá nejen bravurním způsobem přenášet do diváckých řad svou fascinací moderní (vojenskou) technikou a bodrými profíky, kteří s ní manipulují...Dovede vtisknout svému snímku napjatou atmosféru nesmírné vážnosti a naléhavosti (obavy z války katastrofických rozměrů), v jejíž spárech divákovy nervy praskají nejen kvůli dotěrným ruským ponorkám třídy Akula, ale především ze strachu, nakolik ten obrovský nápor vydrží psychika hlavních hrdinů - k práve zkáze nedojde, když bude americká ponorka roztrhána na kusy ruským torpédem, ale pokud natlakované emoce jejích velitelů překonají racionální uvažování. Krvavý příliv je zážitek plný mrazivého vzrušení nad neustále tikající psychickou bombou a Tony Scott jím jasně dokazuje, že zvládá mnohem víc, než jen komponovat efektní barevné obrázky. ____P.S: DVD bohužel obsahuje nechutně špatné české titulky, u nichž zůstává spousta vět z dialogů nepřeložena a o školácké chyby v překladu rozhodně není nouze. ()
V ranku ponorkových filmů se pravda nejedná o nic výjimečného, ale takový to spotřební řemeslo pro široký publikum Tony Scott uměl. Tady mohl profitovat z potencionálního střetu dvou silných charakterů, ale myslím si, že to napětí mezi Hackmanem a Washingtonem se dalo ještě víc vygradovat. Jeden je moc akční druhej zase moc opatrnej a zmatená posádka asi sama neví co si má myslet a tak vzpoura střídá vzpouru a do toho si budou muset dát ještě na férovku souboj s nepřátelskou ponorku. Jak říkám dalo se z toho vytěžit i víc, ale při příležitosti 94 narozenin Hackmana jsem si tenhle spektákl zopáknul a to původní přeci jenom asi trochu přísný hodnocení zaokrouhlím do toho pohodovýho nadprůměru. Takže tak časy se mění a i tenhle typ filmu si užiju víc než ty dnešní rádoby super blockbustery který celej svět oslavuje jenom já nechápu proč. Tohle je aspoň srozumitelná a neurážející typicky devadesátková záležitost.60% ()
Ti co milují soundtrack Skály, tak nechť prověří hudbu v Krvavém přílivu. Hans Zimmer totiž naplno udeřil už zde. Hudební složka jinými slovy tedy vynikající. Jinak samozřejmě souboj o kapitánský můstek Hackman versus Washington nedokáže nudit ani po letech. Film prakticky nestárne. Vzpomínám si, že jsem kdysi nepokrytě fandil Hackmanovi a nyní bych se přidal určitě do Washingtonova týmu. 70% ()
"WAR IS THE CONTINUATION OF POLITICS BY OTHER MEANS." ------------- Poctivý 90-kový akčný thriller zo starej školy, ktorému kraľuje geniálny soundtrack, ťaživá atmosféra, všadeprítomné napätie, rýchle tempo, herecké ródeo dvoch hviezd, Scottova precízna réžia a Bruckheimerov rukopis. Karmínový príliv je síce len šablóna žánru daného obdobia, ale za to sakramentsky exemplárna. Na dusivý nemecký poklad menom Das Boot síce nemá, avšak nie je ani príliš ďaleko. ()
Hvězdné herecké duo musí zákonitě potěšit, zpracování také neurazí a připočteme-li k němu skvělou Zimmerovu hudbu, jež v některých pasážích nápadně připomíná hudební motiv z filmu Das Boot, tak se rozhodně nemusíme nudit. Co mi však vadilo a snížilo tak celkové hodnocení? Tak první důvod - Rusové jsou ti špatní, Američané ti dobří, co zachraňují celý svět. Celý film je tak nakonec čekáním na závěrečnou scénu typu "všichni si zatleskejme". Druhý důvod - řada dílčích zápletek nápadně připomínala jiné ponorkové či námořní filmy. Mluvím zejména o odvolání kapitána z funkce či klesání ponorky ke dnu po zásahu torpédem a čekání, modlení, doufání a zoufání posádky. Tudíž hodnotím Krvavý příliv 3* jako podívanou, která nenadchne, ale ani neurazí. ()
Opravdu nervydrásající strhující film ukazující co jak jednoduše lze vyvolat jadernou válku a tím zničut půl světa. ()
Politický thriller o samolibém psychopatickém veliteli ponorky a jedné (ne)zažehnané celosvětové katastrofě. Hudba: Hans Zimmer . ()
Máte-li rádi přirovnání, pak vězte, že jde o slabý americký odvar německé Ponorky od Petersona. Té jsem si dovolil vytknout nedostatek akce na její dlouhou metráž. Jenže Ponorka vše doháněla psychologií a napětím. Krvavý příliv nejen, že akci nenabízí už vůbec žádnou, ale pokulhává i ve zbylých disciplínách. Scottovi se nepodařilo dostatečně vystihnout stísněnost, kterou musejí všichni pociťovat uvnitř té ponorné obludy. Na co se navíc těšíme u filmu o ponorkách snad nejvíce? Ano, na záběr periskopu pročesávající hladinu moře. Ani jeden! Z charakterů jednotlivých postav nebyl žádný rozveden do takové míry, aby divákovi přirostl k srdci. Vše bylo dopředu jasně nalajnované a bohužel i průhledné. Co bychom ale od těch zapřísáhlých patriotů chtěli, že? Denzel Washington hraje svůj standard, Gene Hackman je coby pejskař sice roztomilý, ovšem nepředpokládám, že to byl prvotní záměr. A světe div se, tentokráte mě nechala chladným i Zimmerova muzika. ()
Tony Scott a Denzel Washington je ako vždy lákavá ponuka a ja ako inak som nemohol odolať, ale prekvapivo som si k tomuto filmu našiel cestu dosť neskoro. Ale predsa. Už dosť kecania poďme k filmu. Čo sa týka filmu, tak mi úplne vyhovuje, pretože ja ponorkové story mám rád (Das Boot, Hunt for Red October, U-571, K-19) a toto je jedna z nich. Každý s predošlých filmov ma dobrých hercov, či réžiu a Crismon Tide je tiež okorenená dobrými hercami (Washington, Hackman, Mortensen), réžiou (T. Scott) a hudbou (Zimmer). Príbeh sa rozbieha trošku pomalšie a nieje nijak moc strhujúci čo je škoda, pretože by to mohlo byť ešte lepšie, ale koniec filmu je úplná špička v tomto žánri kde s hlbín sršia herecké talenty, réžia je skvelo napätá a adrenalínová a Zimmerová hudba už len podporuje svojimi tónmi skvelý záver. Škoda že si to najlepšie tvorcovia nechali na záver a zo začiatku nás nechali na suchu aj keď sme boli pekne hlboko pod vodou. Obľúbený soundtrack: Roll Tide. 85% - 4* ()
Reklama