Réžia:
Herschell Gordon LewisScenár:
Allison Louise DowneKamera:
Herschell Gordon LewisHudba:
Herschell Gordon LewisHrajú:
William Kerwin, Mal Arnold, Connie Mason, Herschell Gordon Lewis, Jerome Eden, Sandra Sinclair, David F. Friedman, Allison Louise Downe, Scott H. Hall (viac)Obsahy(1)
Fraud Ramses je obchodník s kuriozitami. K narozeninám pro dceru své zákaznice připravuje pravou slavnost bohyně Ištar, ale nikdo neví, že Ramses je pachatelem vražd mladých dívek. (Halloween9)
Recenzie (40)
Tenhle film jsem musel vidět už z povinnosti.Zajímalo mě-kdo a jak položil základní kámen pro splatter horor.No co k tomu dodat.V dnešní době tohle průkopnický dílo vzbuzuje spíš úsměv na rtech.A to hlavně po herecké stránce.Jedinej kdo svoji roli zahrál obstojně byl hlavní záporák.Dokonalej vyšinutej slizoun.Pochválit musím taky barvy,kde prim hraje hlavně modrá a červená.No tak když to shrnu-tenhle film už v dnešní době divákům nic moc neřekne,ale i tak jsem rád,že jsem ho viděl.Krvavá hostina by měla být povinností pro všechny fandy splatteru.Aby každej viděl kdy a kde to všechno začalo.V roce 1963 tohle musel být masakr.Tolik krve neuvidíme ani v některých novějších hororech.Respekt. ()
Postarší krívajúci chlapík zabíja mladé holky a berie si z nich orgány, aby pripravil veľkú hostinu, ktorou uspokojí svoju grécku bohyňu. Zvodný trash s večerníčkovo prostoduchou zápletkou, najhoršími možnými hereckými výkonmi, množstvom kečupu a vážne mysleným filozofickým záverom. Vlastne je to kriminálka bez jediného dejového zvratu, horor bez jedinej strašidelnej scény a fetišistický gorefest bez náznaku znechutenia. Ale aj napriek tejto topornosti, dosahujúcej až filmárskej spodiny Ed Woodových filmov, je to ešte o triedu zábavnejšie aj kúzelnejšie než ony. Niektoré scény sú doslova paródiou na herectvo a samotný záver povyšuje všetky predošlé kyselé dojmy z filmu na tak zvláštny zážitok, že naň proste nezabudnete. Nech je akokoľvek tupý a nemožný. Pre zainteresované publikum klenot. Pre kinematografiu istým spôsobom tiež - tu to totiž všetko začalo s čerstvo vybranými mozgami, črevami, očami, jazykmi, atď. 2* hodnotenie sa týka čisto ukojenia mojho večného hladu po divných filmoch. ()
Regulérní brak (který končí tam, kde patří - na smetišti), ale první svého druhu. Podezřívám Lewise z plagiátorství Eda Wooda. Edwardova packalství nicméně nedosahuje a scén rozkošně debilních je v jeho Blood Feastu zhruba tolik jako těch, které jednoduše nudí. 40% ()
║Rozpočet $24,500║Tržby USA $4,000,000║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Prý zakladatel samostatného gore žánru. A je to vidět, režisér se v krvavých momentech přímo vyžívá a některé záběry na ně jsou vyloženě dlouhotrvající. Gore efekty jsou na primitivní úrovni, ale vypadá to dobře. Jinak vyložená kravina, s geniálně přehrávajícím úlisákem v roli vraha a asi nejhorším ženským hereckým výkonem co jsem kdy viděl (Connie Mason). Ale vesele přehrává každý a některé dialogy jsou fakt megaprdel. A feast such as this has not been performed in FÁÁÁÁÁJV thousand years. ()
Jednou to prostě začít muselo! A pokud bere člověk v potaz, že tohle vyloženě zvrhlé dílko vzniklo v roce 1963, musí před tímto smeknout. Nejde tady o strach, herce, příběh, nebo cokoliv jiného ... ano, z filmového hlediska je to opravdu slabota, ale Lewis tímto filmem prostě před více jak 40 lety říká: "Takto budou jednou vypadat komerční filmy, lidé po nich budou šílet, budou vyžadovat neustálá pokračování, remaky a prequely a bude to součást běžně lidské kultury!" Věřil mu to tehdy někdo? Pochybuji ... Odporný, slyzký vrahounek tady masakruje opravdu nádherné ženské, kamera se téměř ničemu nevyhýbá, krve je zde požehnaně jako ve filmech o desítky let později, rozřezaná těla, vnitřnosti, spousta naprosto klasických klišé, které se v horrorech objevují dodnes, atd. Prostě základní žánr pro horror typu gore a splatter, kde často o napětí a navození strachu vůbec nejde. Nejkrásnější herečka celého filmu, ta která nakonec vyvázne tak tak jeho mačetě, podává opravdu asi nejhorší herecký výkon, jakého jsem byl kdy svědkem. Spousta jevů je dnes na filmu úsměvných, záleží prostě na divákovi, s jakým přístupem ke sledování filmu usedá. Film hodnotím z pohledu milovníka horrorů. Ovšem i jako film obecně měl některé světlé stránky. Dobrá a podivná atmosféra doprovázející neustálým rytmickým bubnováním, odvaha tvůrců ukazovat to, co nikdy nikdo před nimi neukázal, krásné "herečky" a krátká stopáž která filmu vyloženě prospívá. ()
Lewis byl prase a točit neuměl (fanoušci jistě odpustí), ale jedno se mu musí nechat: měl nehoráznou odvahu a hlavně drzost něco takovýho stvořit. Prasárna typu Blood Feast neměla ve své době konkurenci. I přes svojí křečovitost a neskrývající amatérismus musel proto zákonitě šokovat. Veškerým explicitním násilím, v němž psychopatický "hlavní hrdina" vyvrhne jednu mladou dívku a druhé zase v detailu vytrhne jazyk, položil základní kámen gore a splatteru, a dalšími trashovitými fláky pouze potvrzoval svou zvrácenou vizi budoucího filmového umění. I když příběh stojí pokaždé za hovno. The Wizard of gore budiž důkazem. ()
Ruke gore, hajde ruke gore - prichádza k Vám ozik prvé gore! Do očí udierajú zvýraznené pastelové farby. Dialógy sú ďaleko za hranicou paródie rodinných seriálov. Snovo neskutočné striedanie dňa s nocou. Policajti skoro stále zavretí v jednej miestnosti a jednej polohe. Vraždy v štýle Jacka rozparovača vyvolávajú strach a napätie v meste, prikoreňujú ho správy z rádia a novín. Prostredie tvoria vyumelkované bazény, snobské paničky a romantické pieskové pláže. Idylickú atmosféru správnej Ameriky ktosi narúša. Medzi kulisami meštiakovej idylky o zastrihnutom a zalievanom trávniku prekrivkáva postarší, šedivejúci chlapík s lunatickým výrazom tváre. S pomocou mačety vŕši jednu dievčenskú obeť za druhou. Vyťahuje z nich časti tela a vnútornosti. V zájdených kotloch a peci z nich pripravuje veľkolepé finále. Smetiari sú ale nakoniec pružnejší. Výtvarne uhrančivé dielo, kde jednotlivé krvavé kompozície pripomínajú sochy popartu. Hudba začína znepokojivou bubnovačkou, neskôr sa deformujú zvuky rôznych nástrojov. Atmosféra ani nie strašidelná, skôr zvláštna, znepokojivá. Herci extrémne prehrávajú alebo a sa hrať ani nepokúšajú. Najčervenšia možná krv vo filme hravo prebije iné nedostatky. A čo vnútro? Nuž, napríklad: Z dievčenského hrudníka bude onedlho vytiahnutý jazyk ovce. Atď. Cateringoví kreatívci majú o inšpirácie postarané. Takto treba pripraviť večierky pre znudených zbohatlíkov. V staroegyptskom štýle, s krvavými steakami a kopou vystrašených panien, servírovaných na podnosoch ako predkrm, hlavné jedlo i zákusok. Skutočné dielo morálneho nepokoja! ()
Roku 1963 se H. G. Lewis spolu s produkčním parťákem Davidem F. Friedmanem rozhodli vstoupit do neprobádaných vod žánrové kinematografie a bez jakýchkoliv ambicí natočili laciný shocker o fanatickém uctívači egyptské bohyně, který pro svou modlu vraždí a připravuje maso svých obětí. Odvážný počin plný naporcovaných končetin a dalších atrakcí jako trhání jazyka z úst tehdy zbořil dobové tabu explicitního násilí a pro upřednostňování krvavých záběrů před nosným příběhem se zapsal do dějin jako historicky první splatter film. Dnešní optikou už jde o úsměvný brak s afektovanými neherci a okatými triky, který je otrlý z úplně jiných důvodů, než v době svého vzniku. Nicméně jak prohlásil sám Lewis, Krvavá hostina sice „není dobrá, rozhodně ale byla první svého druhu.“ A to už jí nikdo neodpáře. ()
Chápu, že z hlediska zobrazeného gore je tohle splatter krimi přelomovým snímkem, to je ale asi tak všechno. Naprosto amatérské herecké výkony, kdy herci buď děsivě přehrávají, nebo jen odříkávají text, by se snad i daly trochu odpustit, kdyby vše ostatní fungovalo. Příšerné hudba, děsivý střih a vraždy prokládané kvákáním. Efektní je vytržení jazyka, byť takto možná nereálné, gore a masky jsou obstojné zejména v kontextu doby. Přitom motiv egyptské bohyně nabízel tajemno a strašení, jenže o to zde očividně nešlo. Ramses ze všeho nejvíce připomínal Quasimoda. Z dnešního pohledu beru tenhle film spíše jen jako informaci. ()
Herschell Gordon Lewis a jeho odvážny pilier gore hororu, ktorý v šesťdesiatych rokoch naplno odštartoval krváky tohto typu s plnou vizualizáciou, tvorí samotný a neoddiskutovateľný základ hnusáckej filmovej histórie, nakrútený iba za 9 dní v slnečnom Miami. V dobe svojho vzniku prelomový, odsudzovaný a odpor vyvolávajúci horor je dnes s úctou považovaný skôr za telenovelovú paródiu na horor ako taký, dotvorený šialeným výzorom titulnej postavy, úsmevnými chybami a krásnymi ženami, obeťami egyptského božstva, na čele s Playmate magazínu Playboy z júna 1963 - Connie Mason. Pestrofarebná zábava v klasickom duchu môže teda naplno začať! Herschell Gordon Lewis svoje osobné dielo vyšperkoval zo siedmych pozícii a to: réžia, okrem ktorej je aj autorom príbehu v spolupráci s Davidom F. Friedmanom (hlavným producentom Blood Feast), vo filme je možné počuť Lewisov hlas ako komentátora v rádiu, je vedľajším producentom, autorom hudby k filmu, okom filmovej kamery a autorom špeciálnych efektov. Nemalá odkazová stránka rady neskorších hororov na túto klasiku žánru len posilňuje to jedinečné čaro a silu "Blood Feast". Okrem nich sa konkrétnejšie a celominutážne v roku 1987 pokúsil ešte viac trashovitejšie a zábavnejšie vzdať hold Lewisovej klasike Jackie Kong svojou verziou, voľným pokračovaním Blood Diner (1987). O pätnásť rokov neskôr sa o to isté a s rovnakým úspechom pokúsil samotný Herschell Gordon Lewis autoparódiou Blood Feast 2: All U Can Eat (2002). ### "Blood Feast" sa vďaka svojmu zameraniu muselo okrem nadšených výkrikov vyrovnať aj s neochotou distribúcie, urážkami a zákazmi. Potom, čo vo Veľkej Británii v máji 1982 vydalo štúdio "Astra" "Blood Feast" (64 min.), miestni cenzori z BBFC uvalili po roku (júl 1983) ban na šírenie filmu umiestením na zoznam tzv. "Video nasties". Následne sa "Blood Feast" dočkalo obnovenej voľnej distribúcie v Británii až v roku 2001 vydaním disku štúdiom "Tartan Video" – jednalo sa však o Cut verziu skrátenú o 23 sekúnd. Na Uncut release si britské publikum muselo počkať do roku 2005 (vydanie štúdiom "Odeon", 67 min., Rated: 18). ()
Tak ten historicky první splatter v dějinách hororu je dost rozporuplné dílo. Já sám jsem nečekal, že by to mohlo být kdovíjak kvalitní, ale tohle je opravdu šílenost. Herschell Gordon Lewis se snažil ukázat co nejvíc krvavých a brutálních scén, v čemž je tenhle snímek zřejmě nejvíc průlomový, to vše ovšem na úkor obsahu a formy. Herecké výkony jsou opravdu hrozné a i neustále se opakující hudební motiv, který prý složil sám režisér, je po pár vteřinách už dost otravný. Tenhle horor musí být někde na špičce žebříčku filmového nevkusu a žádné příjemné pocity ve vás nevyvolá. Kéž by z toho tvůrci udělali aspoň komedii, ale jako vážný film tohle selhává ve všech ohledech. ()
Lewis jako zakladatel gore žánrů tímhle filmem zaručeně šokoval, nicméně dnes je to spíš lehce úsměvné, a to hlavně díky krvi která vypadá fakt hrozně. Nicméně na tu dobu mi nezbývá nic jiného než smeknout klobouk, protože takovýhle gore v 60 letech nikde jinde nenajdete. Příběh je sice pitomý klišé a herci se ani nesnaží hrát, ale je to příjemné pokoukání kteeré trvá něco málo přes hodinku tak proč sakra ne? ()
Tohle je fakt nepříjemnej horor, hlavě ta hudba a ty ženský, co tam řvou, tak z toho jde fakt hrůza a mráz po čele. Dřiv ty ženský uměli fakt pořádně zařvat. Nebáli se ani gore a za tohle všechno dokážu uplácat tak jednu hvězdu, leč nic jinýho mě neuchvátilo..storyline je děs. ()
Zakladatel hororového žánru slasher. Ještě ne taková divočina jako následovníci ale na svou dobu dost odvážné. ()
Poměrně neumělé, ale v celkovém kontextu přeci jen působivé gore (efekty). Bez nich to totiž je docela nuda. Když si u filmu stíhám číst, je něco špatně. A nepomáhá tomu ani zábavné teatrální přehrávání herců a záporák s tváří mladého Tomáše Matonohy. ()
Obsadenie zahŕňajúce najaktuálnejšiu dobovú Playmate, plechovky Campbellovej polievky vyzerajúce ešte viac lákavo než na Warholových obrazoch či bazény, ktoré sú azúrovejšie než na Hockneyho maľbách. Prekrásne insitné d(i)elo. ()
Byl to první film svého druhu, takže ho můžeme považovat za klasiku. Proto možná ta třetí hvězdička. Ty zbylé dvě za úžasně primitivní efekty a za občasnou vtipnost (například hudba). Ale to co nejvíce kazí podívanou a bohužel převyšuje to dobré je, že chvílemi nudí. Škoda. ()
Jestli někoho zajímá, kde začalo něco, co dnes prezentují snímky jako Hostel či Saw, čili samoúčelné násilí, ty nejkrvavější amputace způsobující co možná největší míru bolesti, no zkrátka děsivá chirurgie zvrhlostí - poté jste narazili na pramen. Pravda, jsme v roce 1963 a tak efektivita snímku je tatam a člověk se spíše pousměje nad tím co vidí, nicméně v daném roce to muselo být patřičně šokující. Snímek je sice prapředkem dnešních zvrhlostilůstek, ale bohužel jeho kvalita je podprůměrná. Horror horrorem nedělají jen řezání částí těla, potoky krve a vytrhané jazyky a na to film bohužel doplatil. Se strachem se zde prakticky nesetkáte a to je špatně. Je to prostě špatná filmařina, ale ruku na srdce, nikdo kdo si tento film sehnal snad nemohl doufat, že bude svědkem něčeho kvalitního. Většinu zajímalo jen to, jak se porcovalo maso v 60. letech, 3 roky od uvedení Psycha, 11 let do vzniku čelistí. ()
V tomto filme ide len o zobrazovanie detailných a naturalistických záberov vrážd, o nič viac. Nebyť jedných z najhorších hereckých výkonov v histórii filmu ( horšie sú azda len vo filmoch Eda Wooda ) dal by som 3 *. ()
Reklama