Réžia:
Jim SheridanKamera:
Peter BiziouHudba:
Trevor JonesHrajú:
Daniel Day-Lewis, Pete Postlethwaite, Emma Thompson, Mark Sheppard, John Lynch, Saffron Burrows, Jamie Harris, Corin Redgrave, Gerard McSorley, Phil Davis (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Politická dráma nakrútená podľa skutočnej udalosti rozpráva príbeh malého írskeho zlodeja Gerryho Conlona, ktorý bol roku 1974 krivo obvinený z bombového útoku na londýnsky bar. K atentátu sa prihlásila teroristická organizácia IRA. Gerry Conlon sa spolu s ďalšími štyrmi priateľmi dostal do väzenia a kvôli obvineniu z terorizmu si mal odpykať doživotný trest. Jeho otcovi sa s pomocou tvrdohlavej britskej právničky podarilo po štrnástich rokoch dostať Gerryho na slobodu a preukázať jeho nevinu. Film nakrútený podľa autobiografickej knihy Gerryho Conlona je výpoveďou o dobe, kedy sa boj s írskymi teroristami zmenil na hon na čarodejnice. Zároveň je však aj príbehom naničhodníka, flákača a podvodníka, ktorý po štrnástich rokoch vychádza z väzenia ako čestný a zásadový muž pripravený čeliť životu a niesť zaň zodpovednosť. (STV)
(viac)Recenzie (402)
Velmi silný příběh. Na to ani nejde nic říct. ()
„In the name of justice / In the name of fun..“ Když se kácí IRA les, létají třísky - nemilosrdně se zabodávající do těl nevinných. Sheridanovo domácí hřiště s tradičně výborným Day-Lewisem bojujícím za svobodu, spravedlnost a nalezení cesty k otci, s kterým na rozdíl od skutečného Conlona sdílel jednu vězeňskou celu. Mrzet může jen jistá černobílost vykreslení nekonečného boje mezi Iry a Angličany, ale až Gerry konečně vyřkne: „I´m a free man and I´m going out the front door.“, čert ji vem. Mimochodem, U2 při úvodních titulcích byli dokonalou volbou. „..In the name of the father / In the name of the son.“ ()
Nemám slov! Emotivní příběh, který zasáhne srdce každého. Má to sice pomalý rozjezd, ale pak už jde do tuhého a vy můžete sledovat krutou cestu nevinného člověka za svobodou, která má nedozírné následky v psychice všech nespravedlivě obviněných. Excelentní práce ve všech směrech. ()
|| Scenár: Jim Sheridan, Terry George / Story by Gerry Conlon | Hudba: Trevor Jones | Produkcia: Jim Sheridan, Gabriel Byrne, Terry George, Arthur Lappin | Distribúcia: Universal Pictures | Štúdio: Hell's Kitchen Films | Rozpočet: 13 miliónov $ | Tržby: 65,796,862 $ || ()
Film, vyrovnávajúci sa akémukoľvek velefilmu v popredných priečkach rebríčkov, nielen na ČSFD. Úžasný, veľkolepý a zároveň tak odpudzujúci a nechutný príbeh o dokazovaní neviny z väzenského prostredia. A až človeka zamrazí, že popredný súdny systém ako je v Británii mohol takéto niečo pripustiť! A aj to sa človek dozvie len prostredníctvom odvahy filmárov. Perfektný a bezchybný Day-Lewis by si oscarové role zaslúžil jednu za druhou a som prekvapený, že z neho nie je filmová star prvého rangu. Scéna s horiacimi novinami vo väznici ma dostala. 90%. ()
"Terorismus. Známé slovo objevující se dnes v novinách téměř dennodenně. Člověk si pod ním představí nějakou extremistickou skupinu, která odpálí bombu v nákupním centru. Existuje ale ještě jeden druh terorismu, mnohem používanější a hroznější, přesto naprosto přehlížený; terorismus vlády na občanech. Vztah států v Evropě k ostatním byl v tomto ohledu řadu let narušený. Stačí si vzpomenout na kolonie v Africe, Hitlerovo Německo, Francii po občanské válce. A přesně o tomto druhu terorismu je i tento film." Nějak takhle nám film Ve jménu otce uvedl náš profesor z gymnázia. A já po shlédnutí musím říct, že měl chlapík pravdu. I přes hlavní zápletku točící se kolem výbuchu bomby v londýnském baru, je hlavní pointa ukryta někde jinde; v právu státu chovat se vůči i nevinným podezřelým se vší krutostí. A není to jen otázka historie, vzpomeňme si na Guantanamo a Georgem W. Bushem vydaný Patriot Act, podle kterého Američani můžou zatýkat po celém světě osoby podezřelé z terorismu. "Jsem nevinný. Strávil jsem ve vězení 15 let za něco, co jsem nikdy neudělal. Viděl jsem umírat svého otce ve vězení kvůli něčemu, co nespáchal. A tato vláda stále tvrdí, že je vinný. Chci jim jen říct, že dokud můj otec nebude uznán nevinným, dokud lidé obvinění v tomto případě nebudou uznáni nevinnými, dokud vinní nebudou předvedeni před spravedlnost, budu pokračovat v boji. Ve jménu svého otce a pravdy." Poprvé a na dlouhou dobu možná naposledy se mi stalo, že lidé v kině začali po skončení promítání tleskat. Jeden z nejpůsobivějších filmů, co jsem v poslední době viděla. ()
Tak tento film mě okamžitě vtáhnul a většinou jsem ani nedýchal a nebo se mě vařila krev v žilách. Velice emotivní film, mé hodnocení 5 hvězdiček... ()
Existuje mnoho filmů, které jednoduše nejsou hezké a koukání na ně rozhodně není tou typicky příjemnou, zábavnou a oddychovou záležitostí. Takovéto filmy ovšem mají většinou několik scén, které nám zamotají hlavu způsobem nevídaným, či nám doslova vyrazí dech. Ve jménu otce v podstatě spadá do této kategorie s tím rozdílem, že těch strhujících scén je zde několik desítek. Začne to úvodní naháněčkou, pokračuje to strhujícím výslechem, nekompromisním soudem, sekvencemi ve vězení a závěrečná očista je monumentální vrchol. Několikrát se divák přistihne se slzami v očích aniž by si to zprvu vůbec uvědomoval. Neuvěřitelný a syrovými emocemi doslova nabitý Daniel Day-Lewis a ještě lepší Jim Sheridan. U Boxera jsem si myslel, že to byl ojedinělý výkon. Teď už o kvalitách tohoto méně známého režiséra nepochybuji ani v nejmenším a budu se pídit po všech jeho filmech. Jeden z nejlepších kousků roku. ()
Tento film som videl naposledy v kine v roku 1993 a tak som si musel dat reprizu a vobec nelutujem, skor naopak. Film je nabity emociami a aj hudba Trevora Jonesa presne zobrazovala to, co clovek musel citit. Ved komu by sa pacilo sediet niekolko rokov nevinny vo väzeni? Daniel Day-Lewis ho snad ani nehral, on sa asi prevtelil do svojho hrdinu Gerryho Conlona a prezival ten zivot skutocne. Nominacia na Oscara za hlavnu rolu bola zasluzena, ale soska by sa mu viac hodila, avsak v tom istom roku si ju prevzal Tom Hanks za svoju prvu vaznu ulohu vo FILADELFII (1993). Napokon bol film Ve jmenu otce nominovany az 7x na Oscara, ale ani jedneho neziskal. Emma Thompson si tu moc nezahrala, len poslednu polhodinku... 19.08.2009 ____________ Daniel Day-Lewis - (Gerry Conlon) +++ Pete Postlethwaite - (Guiseppe Conlon) +++ Emma Thompson - (Gareth Peirce) +++ Anna Meegan - (Granny Conlon) +++ Anthony Brophy - (Danny) +++ Frankie McCafferty - (Tommo) +++ Produkcia: Gabriel Byrne, Jim Sheridan +++ Hudba: Trevor Jones +++ ()
„Máme tady dvě krabice Conlona. Je to Guiseppe nebo Gerard?“ Zásadní otázka tohohle letitého případu. Režisér Jim Sheridan je pojem, který ovšem už párkrát šlápnul malinko vedle. Jméno si udělal hlavně dvěma kousky s britským klenotem Danielem Day-Lewisem. Tenhle začne výtečnou naháněnou, pokračuje několika epizodami z Londýna, osudovým výslechem a nekompromisním soudem. A to už se divák nadechuje k dalšímu syrovému nášupu. Vyrůstal v neutěšené sociální situaci, neuznával pravidla, kostel zanedbával, občas lhal, občas ukradl nějaký ten kus železa. Ale tohle si nezasloužil. Jenže policie tehdy potřebovala dokázat svou výkonnost, potřebovala viníky a potřebovala pro ně exemplární tresty. A paradoxně letos (2014) v červnu hlavní postava takzvané Guildfordské čtyřky zemřela. Neprávem odsouzený Ir Gerry Conlon odešel po dlouhé nemoci. A znovu jeho smrt varovně ukázala na jeden z největších justičních omylů v britských dějinách. Tuhle kaňku Sheridan náležitě rozmazal, pomohl mu v tom právě Day-Lewis, který se na náročnou roli připravoval i tím, že přebýval v opuštěných vězeňských prostorách. Na plátno přenáší spravedlivý hněv člověka, který ztratil roky života, ve vězení dospěl a změnil se z provokujícího rebelanta v zarputilého bojovníka. Závěr je na mě možná trochu uspěchaný, nicméně i tak je tenhle kus irsko-britské historie sakra působivý. ()
Úžasné. To je první slovo, které mě napadlo, když tento film skončil. Daniel Day-Lewis představuje typ člověka, který není "typický románový padouch". On je jen normální zlodějíček, na kterého navlečou bombový atentát. Co má v takové chvíli udělat nevinný člověk? Kde má hledat útěchu, když zavřou i jeho rodinu? A to i přesto, že jsou nevinní? Vím, že to bude znít jako klišé, ale tohle je skvělý argument proti trestu smrti. Protože každý se může ocitnout na jeho místě, ale to si ti zastánci neuvědomují… Opravdu skvělý film, který má dvě opravdu silné scény (konec a házení zapáleného papíru). To druhé pochopíte, až film uvidíte, nechci tu spoilerovat. Každopádně můžu jen doporučit. ()
O tom, jak to skutečně bylo, jsem neměl ani ponětí, tak si představte, jaký pro mě byl film drasťák. Prvotřídní drama o vině, nevině, lži a pravdě, o hledání a ztrácení naděje, o tom, co je správné a co by správně být nemělo, s vynikajícím Danielem Day Lewisem a neméně skvělým Petem Postlethwaitem, na kterého se trochu zapomíná. A ten skvělý (písňový) soundtrack! ()
Neskutečně strhující lavina emocí, která se na diváka vyvalí během srdcervoucích přelíčení v soudní síni se čtveřicí obžalovaných je tak excelentně zahraná (ano, hlavně Daniel Day - Lewis), až mi to vzalo dech. To byl první šok, pak už jsem chtěl osobně vtrhnout - vletět a prásknout dveřmi - do oné filmové místnosti se zkaženými soudci, kriminalisty a psychicky vydíranými oběťmi a zakřičet na celé kolo: VY NAMYŠLENÍ TUPÍ IMBECILOVÉ!!! Jimu Sheridanovi se povedlo mne jako diváka tak emocionálně vyčerpat, že jsem na samotném konci tohoto dramatického snímku (který kupodivu začíná pohodově, až komediálně) uronil nejednu hořkosladkou slzu. Lewis je právoplatně jedním z nejopěvovanějších seriózních hereců v Hollywoodu a je vážně škoda, že se neangažuje trochu více. Na druhou stranu pak ale do svých pečlivě vybíraných rolí dává mnohem více, než jen své srdce... Je to vidět v každém jeho snímku - ten člověk své postavě pokaždé propůjčí svou duši a stane se živoucím, existujícím hrdinou, kterého ztvárňuje. Je to něco podobného, jako když Viggo Mortensen spal při natáčení Pána Prstenů se svým mečem a nemyl se, aby splynul s otrhaným hraničářem Aragornem. Emma Thompson také ve Ve jménu otce dokazuje, že jí stačí jen deset minut na plátně a získá si svým neobyčejným charismatem naprostou většinu diváků - je skvělá! Ale dost už bylo superlativů (mohl bych ještě vyzdvihnout pěkný začátek filmu, po celou dobu strhující tempo, scénu s výslechy...), tento film jsem měl vidět o hodně dříve, a rozhodně si jej ještě někdy užiji. ()
Jim Sheridan napísal scenár na základe autobiografickej knihy Jerryho Conlona, ktorý bol odsúdený za niečo čo neurobil. D. Day-Lewis, ktorý spolupracoval so Sheridanom aj na snímkach Moja ľavá noha a Boxer, bol ideálnou voľbou a stvárnil svoju životnú úlohu. Stvárnenie jeho postavy od ľahkomyselného mladíka až po cieľavedomého muža, ktorý po smrti svojho otca nekomromisne bojuje za pravdu, prinieslo zaslúženú nomináciu na oscara. Samozrejme nejde nespomenúť výnikajúceho P. Postlethwaiteho v úlohe Jerryho otca, takisto jeho životná rola. Záverečná scéna v súdnej sieni za doprovodu piesne od Shinead O Connor "You make me the thief of your heart" je nezabudnuteľná. Dokonalé skĺbenie filmu, hudby a emocií. Jeden z mojich najobľúbenejších filmov.100%. ()
To vezenie s maximalnou ostrahou tam vyzera jak skutocne paradne miesto na zivot...dochodcovia v starobincoch sa nemaju v dnesnej dobe tak dobre, ako sa mali vezni v tych 70.-90. rokoch v UK. ()
Poutavé drama s vynikajícím Danielem Day - Lewisem o jednom neskutečném případu, připomínajícím hon na čarodějnice. Film má hodně silných a nezapomenutelných scén. Jenom ta věznice, kde se odehrává poslední třetina filmu, mi přišla až moc zidealizovaná. Respektive, kdybych já měl jít do vězení, tak chci jedině tam. Gerry Conlon a jeho rodina byli opravdoví hrdinové a jsem rád, že Jim Sheridan měl odvahu to natočit. Pro anglický právní systém to není moc lichotivá vizitka. ()
Daniel Day-Lewis exceluje v roli obyčejného irského zlodějíčka, kterému britská policie s justicí zmrzačí život. Kdyby ale pouze jemu, odskáče to celá rodina. Ve jménu otce je velice silným příběhem, kterému ani Washingtonův Hurikán v ringu zdaleka nestačí. Ve jménu otce na mě působí mnohem uvěřitelnějším dojmem. Celé prostředí opravdu nepůsobí jako místo kam by se člověk rád vydal na dovolenou. Konečná scéna je velice silným emocionálním zážitkem. Když nic jiného tak VE JMÉNU OTCE. ()
Všeobecně mám ráda filmy podle skutečných událostí, protože v nich často chybí přeslazený happyend. Ani v tomto filmu se závěr nedá označit za šťastný konec - vždyť justiční "omyl" zničil život větší skupině lidí, sebral jim roky života, které se nedají vrátit. A proč? Aby si vláda a policie udělala další úspěšný "zářez na pažbě" v boji proti terorismu. To se i bezúhonný člověk začne cítit velmi ohrožený, když vidí křivé obvinění, manipulaci s důkazy a skutečně slepou spravedlnost, co krutě semele i nevinné. V tomto případě mě víc dojaly osudy těch lidí, kteří se k obvinění dostali skutečně jako slepí k houslím - prostě byli jen příbuzní s obviněným člověkem (otec, teta a její synové). Postava Gerryho mi nebyla kdovíjak sympatická, rozežraný feťák, zlodějíček, squatter neuznávající žádná pravidla, dlouhou dobu pohrdající svým otcem pro jeho nadměrně vyvinutý smysl pro fair play, pro jeho poctivost a zásadovost. Snad proto mě film neuchvátil tolik, abych byla nadšená a hodnotila výše: nejsem zkrátka zabouchnutá do D.Day-Lewise (uznávám, hrát umí) a s Gerrym se mi špatně ztotožňovalo. Potěšilo mě, že nejen britská vládní a justiční moc, ale ani IRA nebyla zobrazena nijak idealizovaně. Kromě toho mě na snímku vůbec nic nepřekvapilo, byl předvídatelný od začátku do konce. 75% ()
Mrazivě reálný děj, drama bez příkras a zbytečného kudrlinkování, atmosféra hustá jak pára nad temelínskými hyperboloidy a ukázkově bezchybný Daniel Day-Lewis s neméně skvělým Petem Postlethwaitem.... To jsou ingredience, s nimiž žádný film nemůže být průměrný natož špatný, ba právě naopak... Fanoušci Vykoupení z věznice Shawshank prominou, ale Ve jménu otce je vězeňský majstrštyk, který alespoň u mě převyšuje tento technicky sice dokonalý leč příliš vyfabulovaný Kingův příběh (byť i já jsem mu dal 5*...). Za Sheridanovým filmem totiž stojí naléhavá reflexe nedávné britské historie a současně kritika celého systému. V průběhu snímku jsem nenašel jediné hluché místo, žádnou skvrnku, která by odváděla pozornost, byl jsem vtažený přímo do děje, mezi vybuchující bomby, mezi mříže a bachaře... A tohle všechno bezezbytku platilo a platí i po druhém shlédnutí. ***** ()
Nářez. Sice to není tak dobrá jako My Left Foot, ale pořád je to kvalitka. K tomu aby ode mně dostal film plnou palbu mi brání občasná chaotičnost příběhu. ()
Reklama