Réžia:
Ana Lily AmirpourScenár:
Ana Lily AmirpourKamera:
Pawel PogorzelskiHudba:
Daniele LuppiHrajú:
Jong-seo Jun, Kate Hudson, Evan Whitten, Ed Skrein, Craig Robinson, Sylvia Grace Crim, Charlie Talbert, Cory Roberts, Rae Gray, Anthony Reynolds (viac)Obsahy(1)
Těžce pracující svobodná matka (Kate Hudson) potkává záhadnou pacientku (Jun Jong Seo), která utekla z psychiatrického ústavu a má nadpřirozené schopnosti. Možná se naskytla příležitost, jak snadno a rychle vydělat... Podivné kousky zvláštní dvojice ale vzbudí pozornost policie. (dogma97)
Videá (2)
Recenzie (14)
„Kazajka svěrací a bída světa, dobro se vytrácí, život je sketa.“ Nebo ne? Viz OKÉNKO POLSTROVANÉ CELY: [][] Emancipovaná upírka Amirpour točí filmy drsně poetické. [] V její prvotině jsem coural sám nocí tmou Teheránem, se zloději, pasáky a kurvami na rozjímací pohodu. [] „Baba Voss“ jako malíř a příležitostný kanibal v The Bad Batch mě vzal na postapo trip, při hledání kořenů lidskosti. [] A dnes mi plandaly rukávy svěrací kazajky až na zem, při prožívání útěku Mony 'Lisy' Lee z blázince s duší obnaženou, hladovou. [][] Vpravdě hororový začátek a až poeticky vymalované psycho, pak atraktivní New Orleans, plný retro tramvají, pouličních umělců, jazzu, duchů a voodoo. Malý kluk je dvakrát dospělejší než máma Bonnie, zmalovaná čůza tancující u tyče před povykujícími burany v říji, o vyzebrované fáro se ležérně opírá Chloupek, týpek se srdcem na dlani a nezištný dárce trička i naděje. Božský soundtrack. Za něj i pátou. P.S. csfd joudy a jejich hodnocení neberte vážně. ()
Sympatická artová jednohubka ťažiaca hlavne z charizmatickej Jong-seo Jun a polozabudnutej no o to viac si svoju rolu užívajúcej Kate Hudson, ktorým kvalitne sekundujú aj zvyšné vedľajšie postavy na čele s Robinsonom a vyhaluzeným Skreinom. Celkový vibe filmu mi osobne sadol, je to taký love letter nočného života New Orleans, plný potu, neónu, hudby, tanca a svojráznych postavičiek. Rozhodne sa jedná o filmu, ktorý nesadne každému a je určený skôr pre užší okruh ľudí. ()
Hodně zvláštní a vlastně i žánrově těžko zařaditelnej film. Tím nechci říct(napsat), že byl špatnej protože podívat se na něj určitě dalo. A musím i uznat, že mi ta 106minutová stopáž celkem rychle utekla. Mám ale takovej pocit, že tu není nic zapamatování hodného a brzy mi tenhle kousek vyšumí z hlavy. Nejvíc asi na filmu oceňuji režijní styl Any Lily Amirpour a kameru. Nejlepším filmem Ana Lily Amirpour pro mě zůstává její prvotina A Girl Walks Home Alone at Night(2014). Ani po herecký stránce nebyl snímek Mona Lisa and the Blood Moon špatnej. Jong-seo Jun která si tady střihla roli Mony Lisy za mě ale třeba předvedla daleko lepší, přesvědčivější a dechberoucí výkon ve filmu The Call(2020). Když to shrnu. Film mě neurazil ale až tak odvařenej z něho nejsem. Určitě ale věřím, že svoje diváky si najde. To samé platí i o režisérce Ana Lily Amirpour. Vyloženě jsem jejím filmům(až na její prvotinu která se mi líbila) zatím nepropadl. Mona Lisa and the Blood Moon to u mě má za lepší 2hvězd ()
-Když je úplněk, cítím to ve vaječnících.- Mona Lisa utíká z blázince a padá do spárů vypočítavé Bonnie, striptérky, co zanedbává jedenáctiletého syna Charlese. Když Bonnie zjistí, jakým darem oplývá Mona, rozhodne si ji u sebe nechat co nejdéle. Ta se zatím sblíží s jejím synem, který poprvé získá kamarádku, co mu rozumí. Magický příběh o snech, touhách, lásce, ale také chamtivosti, zlobě a povýšenosti. Strážník Harold je jednou z nejhorších postav. Vypadá, že chrání zákon, ale stačí Monina prostá otázka, zda má rád lidi, a je totálně rozhozen. Skvělý soundtrack, z něhož bych si více jak dvě třetiny normálně nepustil, ale v kombinaci s úžasnou kamerou funguje na sto procent. Pro mne hit číslo jedna i bez filmu - Blood Moon od Federale. Amirpourová mne ani do třetice nezklamala, za postrčení k filmu děkuji velice Omnibusovi. Nebudu psát, že jde o artový film, pro většinového diváka bych se ale zdráhal doporučení. Parádní! ()
Podíval jsem se na zdejší hodnocení, šel se vyzvracet, pak se vrátil, mumlal si něco o házení perel sviním a zaokrouhlil nahoru. Už druhý film od pí Amirpour se mi hodně líbil, ale tenhle mi sedl ještě víc, žeru ten její stylizovaný režijní styl, trochu mi připomíná mladého Jarmusche, třeba. Bavila mě lehce fantastická a přitom jednoduchá zápletka, bavily mě snad všechny zúčastněné postavy (včetně správného prcka), líbila se mi skvělá muzika, barvy, noční ulice, neony, mělo to prostě fajn atmošku a plynulo to příjemně, takřka vyzenovaně... No, záleží taky samozřejmě na momentální divákově náladě, třeba jsem dneska taky nadobyčejně vyzenovaný. Ale jestli naivně čekáte něco na způsob X-Menů, jděte rovnou o film dál. ()
Reklama