Réžia:
Chad HartiganScenár:
Mattson TomlinKamera:
Sean McElweeHudba:
Keegan DeWittHrajú:
Olivia Cooke, Jack O'Connell, Raúl Castillo, Carmen Moore, Soko, Chris Shields, Kat de Lieva, Heather Decksheimer, Leanne Khol Young, Kwesi Ameyaw (viac)VOD (2)
Obsahy(2)
Čtvrtý celovečerní film režiséra Chada Hartigana je milostným příběhem odehrávajícím se v blízké budoucnosti v Seattlu, který balancuje na pokraji katastrofy. Děj filmu, v němž hrají Olivia Cookeová, Jack O'Connell, Soko a Raul Castillo, začíná uprostřed celosvětové epidemie závažné nemoci podobné Alzheimerově chorobě, při níž lidé ztrácejí paměť. Novomanželé Jude Williams a Emma Ryersonová se také musejí potýkat s touto bezútěšnou realitou. Vše je prokládáno záběry z doby, kdy se ti dva seznámili a jejich vztah vzkvétal. Nyní však nemoc zahlcuje společnost, stírá hranici mezi minulostí a současností a je stále těžší poznat, co je skutečnost a co klam. (Cinemax)
(viac)Recenzie (46)
Keby sa "Little Fish" ešte aj trošku sústredil na niektoré detaily, tak by som mu dal plný počet bodov. Táto dráma ma skutočne po chvíli pohltila. Podľa mňa tu máme silný príbeh, skvelých dvoch hlavných hrdinov, ktorí sa musia vysporiadať so situáciou, ktorá je asi to absolútne najhoršie čo môže byť. Hoci existuje Alzheimer, tak táto N-I-A postihuje úplne každého bez rozdielu a likviduje úplne všetky spomienky. Doslova sa stane, že človek nakoniec stratí seba samého. Zabudne na všetko. Svoje schopnosti a znalosti, malé myšlienky a detaily jednotlivých udalostí, ľudí okolo seba, až nakoniec môžu zabudnúť aj na to kým vlastne sú. A je pravda, že mnohé momentky v tomto filme na mňa celkom silne zapôsobili. A prežíval som to spolu s Emmou a Judom. Rovnako skvelé je aj to, že vidíme v malých momentoch a flashbackoch aj osud ich kamaráta Bena, ktorého to absolútne pripravilo o rozum a nemal problém na svoju manželku zaútočiť nožom, lebo si na ňu absolútne nepamätal. A to je skutočne poriadne desivé. Dúfam, že niečo také sa reálne nikdy nestane. Pretože si myslím, že takto by svet skutočne o chvíľu skolaboval. No tam tkvie aj môj jediný problém s filmom a dôvod, prečo sa mal sústrediť trošku na detaily. Film je totiž podaný prevažne z príbehu našich protagonistov. Čo je dobré a prináša to veľmi silnú story. No na druhú stranu dostávame info, že ľudia panikária, začínajú byť agresívnejší, v uliciach nastáva absolútny chaos, no z tohto vidíme veľmi málo. Dokonca by som povedal, že absolútne minimum. A myslím si, že by bolo lepšie, keby sme to mali možnosť vidieť viac. Ale z toho čo sa odohráva je mi jasné, že film nie je o pandémii strate pamäti. Je to príbeh dvoch ľudí, ktorí spolu žijú, a jeden z nich postupne začne strácať seba samého. A nejakým spôsobom sa snažia ostať spolu čo najviac sa dá. A mňa sa tento film úprimne dotkol. Neviem či to tak pocítia všetci, ale z mojej strany dostáva film skutočne pochvalu. Skvelá práca Chad Hartigan. Hodnotenie: A ()
Bolavý malý nezávislý film o sympatickém páru, kterého se dotkne celosvětová pandemi nemoci, při níž lidé ztrácejí vzpomínky. Něco jako Alzheimer, který ovšem napadá i mladé. Pěkně natočená věc, jejíž nejsilnějšími kartami je citlivý scénář a výteční herci. Nelze nevzpomenout na melodrama Vzpomínky na lásku, které mě kdysi dávno rozbilo ještě o něco víc. Tohle nejde za vyvoláním emocí tak zuřivě a agresivně jako korejská "konkurence", ale stejně jsem v závěru cítil, že se mě to dotklo. ()
Komorní melancholické romantické drama s příchutí amerického nezávislého filmu a pachutí globální (covidové) pandemie...ta deprese je v tom dobře zakonzervovaná...zvláštní nákazové postapo...rozbití vztahů, integrity životů, rodin, společnosti...a ten rámec, v němž se začátek jakoby potkal se závěrem, byl hodně silný! Haptic memory ()
Filmy o globálních pandemiích čehokoliv přestaly mít od jisté doby ten správný emoční dopad. Bohužel si teď vůbec nemůžu vzpomenout, kdy přesně to začalo. Hartigan by mě mohl z fleku obsadit do pokračování svého depresivního díla. Nemohla za to nějaká čínská sračka? ()
Čirá beznaděj, jejíž (minimálně) polovinu jsem prořvala. Někde na anglických stránkách jsem četla komentář, co mě zaujal a co film vcelku vystihuje: Little Fish zanechá nesetřesitelný pocit, že lidé, které milujeme, mají moc spojit nás s tím, čím jsme a na čem nám záleží způsoby, které se nedají zlomit. ()
Snaha o originálnejšie poňatie najkrajšieho filmu, aký som kedy videl: Vzpomínky na lásku sa rozhodne uprieť nedá. "Malá rybka" je taká scifi romanca pre nenáročných, ktorá sa opiera o moderné prvky terajšej doby, pričom všemožnými silami robí všetko preto, aby emocionálne zasiahla. Je to pekný film, miestami celkom smutný, čiže asi taký, aký by z pohľadu drámy mohol byť. Neviem, či to mnohí docenia, mne osobne sa páčil, no od záveru som očakával väčší zásah do srdiečka .. ()
Silný a smutný príbeh s príjemným postapo nádychom. Mohol sa však trochu viac sústrediť na detaily, veľa vecí tam unikalo a veľa vecí zostalo nevyjasnených. Ale tá melanchólia a celková beznádejnosť bola predostrená divákovi vo veľkom štýle. Lepší priemer. 65/100 ()
Pamätám si svojho času, keď vyšiel tématicky spriaznený Perfect Sense a bol som nadšený. Lenže od tej doby ubehlo viac než 10 rokov a dnes už všadeprítomný voiceover, do smutnej hudby, neletí. Zvlášť potom, jak sme na vlastnej koži prežili pandémiu. Ale dobrý film. Dokonca som dokázal sledovať Oliviu Cooke a nemyslieť na Alicent (a všetky tie memečka à la “Keby sexuálna frustrácia mala tvár”, lol). Nie som cynik, len už skrátka existuje Moment to remember a tak vôbec. ()
Otázka je, ako k filmu pristupovať. Či ako k sci-fi z blízkej budúcnosti, v ktorej nás zmetá netradičný vírus, alebo ako smutnú (a možno čiastočne aj satirickú) metaforu dlhodobého vzťahu, respektíve manželstva. V prvom prípade ide o priemer (svet by bol asi úplne hore nohami a na relax v bytíku a na chate by protagonisti asi mohli zabudnúť) s výbornou Oliviou, v tom druhom ide o artový film schovaný pod žánrovým kabátikom. Vyššie hodnotenie si dielko zaslúži aj za položené otázky všeobecnejšieho charakteru, napr. čo robí človeka človekom a konkrétne na ňu aj odpovedá, je to pamäť a basta. V nej sa totiž ukrývajú aj samotné city. Námet až tak originálny nie je, stále vás budú napadať názvy filmov zaoberajúcich sa alzheimerom, ako aj mindfucky typu Memento alebo Večný svit nepoškvrnenej mysle. 70% ()
Celkem originální a zajímavé. Nicméně na můj vkus až moc melancholické, i když se to k příběhu hodí. Začátek navazující na konec mě potěšil asi nejvíce. Jinak vesměs příjemná, ale i smutná podívaná. ()
Jeden z nejtragičtějších příběhů nezávislýho filmu! ()
V závere silnejší film, ktorý mne pripomenul dva iné snímky. Spomínané Vzpomínky na lásku, ale tie boli oveľa emotívnejšie. A potom Dokonalý zmysel, kde tiež šlo v podstate o civilizačnú chorobu v spojení s romanticko-tragickým príbehom. Oba spomínané filmu sú špičkové a výrazne lepšie ako Little Fish. Možno mi chýbalo viac dojemnosti, možno viac agresívnej tlačenky na city, ktorá v takýchto filmoch nezaškodí. Film prinesie len depresívne pocity, ale žiadne slzy. Chválim však Oliviu Cook, ktorá ma po "Katie se loučí" opäť presvedčila o kvalitných hereckých schopnostiach. ()
Velké filmy dělá nápad. A ten tady je. Původní, neotřelý, dobře rozehraný. Neřeší se technikalie, ale reálné dopady. Možná je tu na můj vkus víc scén, kde se nic moc neděje. Ale jako celek to funguje. ()
Emma a Jude, dva mladí, do sebe hrozně zamilovaní lidé. Všechno je tak jak má, život je hezký. Co špatného se může stát? Little Fish je krásný, melancholický a hodně citově založený snímek, jež se zamýšlí nad otázkou, zda je lepší paměť ztratit uplně a smířit se s tím, nebo sledovat, jak vaši nejbližší pomalu ale jistě zapomínají, kdo vlastně jste. Příběh Emmy a Judea se odehrává uprostřed pandemie, kde každého bez ohledu na věk nebo zdravotní stav může postihnout nemoc NIA (trvalá ztráta paměti). Zpočátku je nám nabídnuta pěkná introdukce, kde Emma vypráví o všech následcích této nemoci a také některých lidech, kteří si tímto museli projít. Ovšem tou dobou ještě netušila, že brzy bude mít možnost poznat na vlastní kůži jaké to doopravdy je. Když totiž NIA postihne i lásku jejího života Judea, pomalu si začíná připoustět onu smutnou a nenávratnou realitu; že to co bylo a zatím je, se pomalu ale jistě blíží ke konci. Režisér zde hezky míchá časové linie, skáče z jednoho momentu na druhý. Jde na to jemně a prostřednictvím impresionistického našeptávání, kdy nás za pomoci nádherné hudby na pozadí provádí těmi nejkrásnějšími momenty a vzpomínkami, které spolu hlavní protagonisté zažili. Vrháme se tak do vodního parku, napříč padáčkům padajícími k zemi až po zakázané polibky v nočním klubu a malé rybce v městském akváriu. Tyto okamžiky, které se na první pohled nemohou zdát prachobyčejnějšími, tak získávají v průběhu filmu důležitý význam. Kinematografie je moc krásná, stejně tak jako hudba. Chemie mezi hlavními postavami je nenucená a tak hezky přirozená. Film je jemný, plný emocí, pocitů, a je inspirativní. Příběh těchto dvou lidí zdůrazňuje, že skutečný svět kolem nás je vlastně jen výtvorem naší vlastní mysli, kterou tvoří převážně vzpomínky. A co bychom byli bez vzpomínek? Tento snímek se bude v mém srdci určitě ozývat ještě dlouho. - "They say you can't forget the feelings and I still believe that." ()
Asi by nikdo nechtěl zažít, herečka nezaujala jak už to u ni bývá, herec skvělý ale ve špatném filmu. Dlouhý příběh který spíše nudí než zaujme, což je škoda. Dramatický slabé, humor slabé, škoda. ()
Překvapivě zajímavé a svým způsobem dojemné. Hlavní myšlenka je jednoduchá a vážně působivá. Jen bych si přála, aby mě ty emoce trochu víc zasáhly. Pokud máte rádi neotřelé sci-fi myšlenky o apo světě s romantickou linkou, tak tohle by vás mohlo zaujmout. ()
Moc mě to nezaujalo, podobný bídy je teď kolem dost a dost... ()
Jeden z najlepsich filmov na temu uplna strata pamati. Je mi zahadou dotetraz, ci mlady herec menom Jack O´Connel vobec vie hrat. Olivia Cooke bola fajna - myslim ze i talentovana herecka : 77 % ()
Waw! Úprimne, po skončení filmu som zostal sedieť s otvorenými ústami, bez slov a s hlavou plnou myšlienok. Čo ak by amnézia bolo úplne bežné globálne ochorenie, ktoré by postihovalo ľudí bez ohľadu na vek či viazanosť na traumatickú udalosť? Vyzeralo by to asi takto... Čistá bezmocnosť, beznádej a zúfalstvo. Potenciál námetu obrovský, a našťastie ho tvorcovia filmu uchopili týmto štýlom, ktorý sa mne osobne nadmieru pozdával. Pôsobilo to takým prirodzeným dojmom, žiadne tlačenie na pílu, dodržaná logika, bez väčších zaváhaní pri dejovej línii. K tomu vyvážené dialógy, kvalitná hra s kontrastom spomienky vs. predstava, výborná kamera aj vizuál, a napokon je z toho vynikajúci film, ktorému dám s pokojným svedomím 5* (a to u mňa nebýva až tak často). Jeden z TOP filmov roku 2020! ()
Nějaký další čas ve střižně by tomu rozhodně slušel, místy to totiž bylo celkem nepříjemně natahované, nicméně to je tak jediná výhrada. Jinak to byl parádní sci-fi námět s kvalitním zpracováním, bezvadnými herci a celkem nepříjemným současným poselstvím. 75% ()
Reklama