Réžia:
John BoormanScenár:
John BoormanKamera:
Seamus DeasyHudba:
Richie BuckleyHrajú:
Brendan Gleeson, Adrian Dunbar, Sean McGinley, Maria Doyle Kennedy, Angeline Ball, Jon Voight, Eanna MacLiam, Tom Murphy, Vinny Murphy, David Wilmot (viac)Obsahy(1)
Měl inteligenci, vtip a charisma, díky nimž by byl mohl vyniknout v jakékoli oblasti lidského konání. Mohl se stát úspěšným politikem, byznysmenem, učitelem, knězem... Osud jej však už v útlém mládí postavil na zločineckou dráhu. A on vynikl i na ní. Jmenoval se Martin Cahill a byl nejobávanějším a nejobdivovanějším irským gangsterem dvacátého století. Kradl od dětství - to ostatně v prostředí, v němž žil, bylo stejně samozřejmé, jako dýchání. V dospělosti si pak se svými kumpány troufal na kousky, na jakých si lámali zuby i ostří hoši z IRA a které přiváděly policii, neschopnou mu cokoli dokázat, k zoufalství... (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (35)
I když je tohle krimi thriller, nemohla jsem se často ubránit úsměvu - ovšem v tom nejlepším slova smyslu. Generálovy alias Cahillovy kousky policii byly jednoduše geniální - tomu člověku prostě nešlo nefandit. Ale na druhou stranu to byla i lidská zrůda (ukřižování), i když - měl v sobě i tolik lidskosti, pokud mohu soudit podle filmu (realita byla pravděpodobně poněkud odlišná), že mi ho bylo na konci i trošku líto. Moc pěkný film o jedné rozporuplné osobnosti irských "dějin". ()
Abych si film víc užil, kdybychi o Irsku věděl mnohem víc, než vím. Spousta vtipů a situací odvisí zcela od znalosti sociální a politické situace a tak hluboko do toho zas nevidím. Nicméně z toho co jsem pochytil a pochopil vylezl docela slušný film o chlapíkovi, který dost policajtů tahal za nos, irský Jánošík, který ovšem taky jako Jánošík skončil. A tam je ten zakopaný pes, jelikož vůbec nevím, proč bych s ním měl sympatizovat, takže mi jeho příběh zůstal zcela volný. Jak říkám, nedostatek informací. 60% ()
A tady to opět máme, dámy a pánové, po pravé straně k nám přichází další neobvyklá neunifikovaná postava, člověk takzvaně jedinečný, chytrý a s charismatem až na půdu, o němž se natočil film nepříliš dlouho po jeho smrti. Muž, který dokázal tahat za nos všechny úřady i policii a nikdy si na něj nepřišli a ještě k tomu dostával i přídavky na rodinu a sociální podporu, muž, který v tom uměl chodit a dokud žil, tak v tom chodil. Jako film je to neskonale zábavné drama se špetkou těch kriminálních zápletek. No jako skutečnost to asi až tak zábavné nebylo. Hlavní hrdina je totiž všeho schopný zloděj, který se neštítí vykrást vám ledničku, zatímco krájíte mrkev na lince a nebo ukrást vibrátor z nočního stolku když spíte po večerní akcičce půl metru od něj. Za svou dvacetiletou zločineckou kariéru ukradl nějakých 60 milionů dollarů, žil ve společné domácnosti s manželkou a její sestrou, s nimiž oběma měl několik dětí a byl vůbec zajímavou rozpornou osobností. A i jedenáct let po jeho smrti (+1994) se nacházejí všemožná díla, která ukradl. Například zde je videozpráva o tom, jak dělníci při přestavbě jeho domu za milion liber objevili zlato a cennosti z nějakýho jím vykradenýho kostela, nebo v roce 2002 zase našli jím ukradené Rubensovy plátna kdesi v Dublinu. V této roli doslova září Irský Depardieu (tak mu doma říkají) Brendan Gleeson, který na sebe sice upozornil už ve Statečném srdci jako mohutný Hamish, přesto si tuto jeho skvělou postavu s ním příliš lidí nespojuje. Jak se píše v obsahu, Martin Cahill mohl být kýmkoliv, ale já bych k tomu doplnil: Martin Cahill byl sám sebou. A Brendan Gleeson byl Martinem Cahillem. ()
Životní příběh jednoho nehezkého, zato však velmi schopného a charismatického chlápka, vyrůstajícího v bytovém komplexu obývaném chudinou, kde se kradlo úplně běžně. Jmenoval se Martin Cahill a hned na začátku sledujeme jeho zastřelení v autě před domem. Pak se film vrací na začátek jeho příběhu do dětství, na katolický internát, kde jej, jak je zvykem, osahává zvrhlý kněz. Martin se brání, dostane od kněze přes držku, je vyhozen a vydává se na dráhu zločinu. Martin je brzy chycen a zavřen do vězení. Jeho přítelkyně Frances jej navštíví ve vězení, ožení se s ním a zplodí spolu několik dětí. Kromě této oficiální rodiny má Martin také svůj gang, mezi jeho členy patří především Noel Curley a Gary. Gangu se povede vyloupit banku a ukrást přes 80 000 liber, stejně tak vykradnou uměleckou sbírku a obrazy schovají do tajné skrýše. Po Martinovi a jeho gangu jde policejní inspektor Ned Kenny, který mu nejprve chce pomoci, ale to nemá smysl, a tak se jej snaží dostat do vězení, ale Martin odchází od soudů zproštěn viny. Gang se dostává do kontaktu s IRA a také s Ulster Volunteer Force, loajalisty věrnými královně. Zajímavý je také polygamní vztah, který měl Martin se svou ženou Frances a její sestrou Tinou, které také udělal děcko. Sestřičky se prostě o tohoto alfa samce a gangsterského bosse rády podělily, i když jinak to byla ošklivá vepřová hlava. Co ovšem generálovi zlomilo vaz, byly tři záležitosti. Jeho parťák ve zločinu Gary neunesl smrt manželky, ožral se a vlítnul na svou dceru. Generál také otevřeně pohrdal policií, která jej neustále sledovala a když se účastnila grilování na zahradě u sousedů, tak začal sousedům vyhrožovat. A také si dělal prdel z královny před loyalisty... Zkrátka a dobře – zajímavý příběh o dublinském mafiánovi, který se stal nejznámějším irským zločincem 20. století. ()
Reziser John Boorman /Deliverance, Excalibur/ natocil len priemerny film o irskom zlodejovi menom Martin Cahyll. Tempo je len priemerne, kulisy tiez nic moc - za Kultovou Kleopatrou zaostavaju poriadne a dialogy su na moje pomery len priemerne. Okrem Brendana Gleesona /Braveheart/ sa tu objavil aj Jon Voight /Anakonda, Nepritel Statu/, zvysok som jaxi nepoznal. Rezia je ale na urovni : 56 % ()
Zaujímavosti (3)
- Film se natáčel v irském Dublinu. (rafix)
- Skutečným Martinem Cahillem byl vykraden i dům režiséra Johna Boormana. Cahill si z domu odnesl mimo jiné zarámovanou zlatou desku. Režisér celou událost zařadil do filmu. (skudiblik)
- V kinech byl film uveden černobíle, na americké kabelové televizi už byl vysílán barevně. (rafix)
Reklama