Réžia:
Steven SpielbergKamera:
Bill ButlerHudba:
John WilliamsHrajú:
Roy Scheider, Robert Shaw, Richard Dreyfuss, Lorraine Gary, Murray Hamilton, Carl Gottlieb, Jeffrey Kramer, Susan Backlinie, Jonathan Filley, Ted Grossman (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Piesočné pláže, modré more a žiarivé nebo vítajú návštevníkov rekreačného mesta Amity. Nikto netuší, že pod hladinou čaká neobyčajne agresívny sedemmetrový biely žralok. Čoskoro si nájde prvú obeť, neskôr ďalšiu a ďalšiu. Starosta mesta Vaughn (Murray Hamilton) nechce prísť o tučné príjmy z letnej sezóny, preto sa usiluje všetko utajiť a rozhodne nechce pláž zavrieť. V meste vypukne panika. Nezodpovedné správanie stojí životy ďalších ľudí. Všetci s napätím čakajú, až sa objaví niekto, kto obrovského žraloka zabije. Na more vyplávajú traja muži, ichtyológ Hooper (Richard Dreyfuss), lovec žralokov Quint (Robert Shaw) a šéf miestnej polície Brody (Roy Scheider), aby skúsili svoje šťastie... (TV JOJ)
(viac)Recenzie (918)
Je to velmi zvláštní, ale i po těch letech je to výborný film. ()
Vynikajúci thriller založený na brutálnom stupňovaní napätia. Na prvý pohľad sa môže zdať, že všetka sila filmu stojí výhradne na hrôzostrašnej atmosfére, ktorá sa vznáša okolo neviditeľného predátora pod hladinou oceánu, no príbeh neskutočným spôsobom posúvajú dopredu aj detailne vykreslené postavy a skvelé dialógy (pri Quintovej historke o potopení USS Indianapolis som ani nedýchal). Práve pre túto komplexnosť zastávajú Čeľuste predné pozície v rebríčkoch zlatého fondu svetovej kinematografie. Úplne zaslúžene. ()
"I was acting in the town's best interest." Nervydrásajúci thriller zaradený do zoznamu 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete, ktorý vyniesol môjho obľúbeného režiséra Stevena Spielberga do hviezdnych výšin. Má majstrovsky budované napätie (ako od Hitchcocka), ktoré funguje aj po pol storočí od doby vzniku filmu, najmä na princípe strachu z neznámeho. A začína to pekne zostra už od prvých minút (nočná party na pláži). Ospalé mestečko žijúce z letného turistického ruchu ("Amity is a summer town. We need summer dollars.") navštívi nečakaný hosť s neobvykle veľkým apetítom. A keďže miestne autority, tak trochu natvrdlé, vidiace iba "letné doláre", netušia, s kým majú do činenia, veľká dráma sa môže začať. Skvelá je najmä pasáž na preplnenej pláži (po prvej známej obeti), so šéfom miestnej polície Brodym s očami neustále upretými na more (tá kamera!). Potom, žiaľ, prichádza slabšia stredná časť filmu, v ktorej niektoré veci pôsobia až hlúpo (banda totálnych tupcov, ignorovanie toľkých obetí "nenažraným" starostom s krivým charakterom (Murray Hamilton), ktorý sa potom odrazu tvári strašne zronene, prihlúply žart s umelou plutvou). Zhruba od polovice filmu je to už ale neskutočne skvelá jazda (či skôr plavba). V centre diania sú už iba tri hlavné postavy, výborne vykreslené i stvárnené: policajný šéf Brody (Roy Scheider), starý morský vlk Quint (Robert Shaw) a ichtyológ Hooper (Richard Dreyfuss). A akoby nestačilo napätie spôsobené samotným ľudožravým žralokom, aj medzi týmito troma postavami je poriadne husté napätie (najmä medzi ostrieľaným Quint a "mestským chlapcom" Hooperom). Okrem týchto troch hercov už inak vo filme nikto zvlášť nevyčnieva, dokonca v prípade Lorraine Gary (Brodyho manželka Ellen) ide o dosť slabú herečku (netuším, čím si tú rolu zaslúžila). Pochváliť musím ešte výbornú kameru (Bill Butler) a aj triky vyzerajú na dobu vzniku veľmi dobre (ten žralok je fakt desivý). Obrovský podiel na tiesnivej atmosfére i na celkovom úspechu filmu má vynikajúca hudba Johna Williamsa (jeho prvý Oscar za pôvodnú hudbu), ktorého ikonický motív je chytro postavený na dvoch tónoch. "Please, go to the end of the pulpit!" "What for?" "I need to have something in the foreground to give it some scale." "Foreground, my ass!" ()
Excelentný, dnes už klasický, thriller, na ktorom sa doba nepodpísala a popri vynikajúcej réžií zaujme hereckými výkonmi, trikovou stránkou a v neposlednej rade aj výborným soundtrackom. Pochopiteľne, čo sa trikovej stránky týka, rýpali by objavili množstvo detailov, avšak majster Spielberg to urežíroval tak, že to bežnému divákovi ani nepríde. Za geniálny ťah považujem to, že sa divák v prvých dvoch tretinách so žralokom nezoznámi "osobne" - na tejto báze je možné vybudovať miestami až neznesiteľne hustú atmosféru, ďalej sa príbeh presunie na loď, kde zažijeme tú pravú filmovú extázu. Každopádne je neuveriteľné, ako sa precízne natočený shocker dokázal zaradiť na popredné miesto v kinematografií, vyšvihnúť Spielberga medzi elitu a postupom času sa stať klasikou strieborného plátna. Jednoznačne za 5* ()
Vizuální filmová klasika, která otevřela v 75. roce Stevenovi dveře do Hollywoodu, potažmo do celého světa. Mistrovsky natočená podívaná, která nejen díky "žralokovi, který není vidět" působí zaručeně tam, kde i po tolika letech působit má. Přesné a sympatické herecké výkony (Shaw, Scheider, Dreyfuss) vytvářejí na plátně tu správnou thrillerovou chemii, večerní vyprávění o jizvách v nekonečných vlnách moře několikrát pořádně pumpuje se žaludkem a konečné, závěrečné dvě třetiny, jsou už legendární filmová políčka. A hudební doprovod Johna Williamse od začátku do konce v podstatě podtrhuje všechno to, co už zde bylo řečeno - kinedryl sebou. ()
Spilberova ,,premiéra" se ujala jako kultovní záležitost. ()
Tohle mě nikdy nebralo, film je strašně dlouhý a první hodinu a půl je to hrozně roztahaný se spoustou zbytečných keců. Od okamžiku kdy trojka vyrazí na moře tak se na to dá dívat, ale dnes už tenhle film nemůže vyděsit nikoho. ()
To že sa človek trasie viac, keď vidí na plátne tieň vraha je už proste fakt rokmi overený.Režisér Steven Spielberg sa s touto skutočnosťou v Čelustiach doslova pomiloval a scény, keď z veľkeho a vlastne neskutočného tela žraloka nie je vidieť vobec nič su spoľahlivo najdesivejšie.Spielberg nás nielen doživotne pripravil o kľudné tempo, ale týmto filmom si zaručil trvalú nálepku zazračné dieťa Hollywoodu!Dodnes nezabudnem na scénu ako sa mladé,krásne,nahé a opilé dievča zvábená svietielkujúcimi planktonmi k nočnému kúpaniu zmieta vo vode a kričí tak vierohodne,že to čo sa skrýva pod hladinou si nechcem ani predstaviť! ()
Co tady napsat. Dnes již klasika. Steven Spielberg šponuje nervy diváků k prasknutí i bez toho, že je žralok na plátně od začátku do konce. Otázkou je, zda to bylo způsobeno nefunkčností modelu žraloka, ale to už je jedno, Spielberg to zvládl na jedničku, narozdíl od pokračovatelů serie. Od tohoto filmu mám, jako potápěč, prostě divný pocit, pokud plavu a nevidím dno, jen temnou modř kolem sebe a čekám kdy se objeví.......v uších slyším to temné a zryvhlující se tu, tu, tu. tu... ()
Klasika ()
V tomhle filmu Spielberg všem jasně ukazuje, co znamená mistrovství zkratky a minimalismus ve vyjádření - stačí jen žraločí ploutev, plno plavců a jednoduchý hudební motiv a vyvolá to větší mrazení, než tisíc digitálních žraloků ukusujících všechny možné části lidského těla. A z hvězdného hereckého tria mě vždycky nejvíc dostane maniakální fanatik Roberta Shawa. ()
Navzdory tomu, že nepatřím ke generaci diváků, které Čelisti strašily kdysi v dětství ze spaní, musím uznat, že mě nesmírně fascinují. A to především tím, jak jednoduše zde dokáže Spielberg budovat strach a napětí takřka bez toho, aby monstrózního žraloka skutečně ukazoval. Závěrečné scény, kdy snad nejslavnější zvířecí maketa dostává více prostoru jsou pak naprostou lahůdkou. A to i přesto, že nejsou ani zdaleka bezchybné. Bezpochyby legendární film s hudbou, kterou zná asi každý. ,,You're gonna need a bigger boat." ()
Ukázka toho, jak má vypadat skvěle odvedená režisérská práce. Samozřejmě nemalý podíl na tom nesou i basové smyčce Johna Williamse. Verdikt: 5* a 85 %. ()
Priznám sa, s Čeľusťami sme sa po dlhé roky vzájomne míňali - ako ony mne, tak aj ja im - a hoci sme sa vzájomne registrovali (teda neviem ako ony mňa, no minimálne ja som registroval ich určite:-)), vždy sme okolo seba len tak nemastne-neslane krúžili bez náznaku "hrozby" priameho stretu, aby sme sa nakoniec do seba jedného dňa predsalen šťastlivo zakusli (hoci to bolo do veľkej miery dielo náhody). A treba povedať, že zakusnutie to nebolo len tak hocijaké, bol to regulérny a poctivý kusanec "se vším všudy", presne ako by sa na režiséra Spielbergovho formátu aj patrilo. Dalo by sa dokonca povedať, že táto snímka (s ktorou daný režisér zaznamenal obrovský úspech) si ma svojim spôsobom omotala okolo prsta. A kľudne aj okolo plutvy, to je fuk. No a teraz, keď už som sa ocitol v pohodlnej fáze trávenia, myslím, že nadišiel ten správny čas, aby som tento zážitok aspoň stručne opísal a zhodnotil, nakoľko plytkým úvodom s prakticky nulovou výpovednou hodnotou som už toho priestoru zaplnil až-až (pardón)... Nuž, takže čo sa na mňa ako diváka vlastne vyrútilo po roztvorení tejto dvojhodinovej, dnes už kultovej, Čeľusti? V prvom rade treba podotknúť, že zaškatuľkovanie do hororového žánru je absolútne scestné, keďže s ním má len pramálo spoločného, označiť to za thriller (respektíve blockbuster, ktorý v čase vydania mal obrovský potenciál diváka znepokojiť, prípadne odhovoriť od dovolenky v poniektorých prímorských rezortoch) je podľa mňa omnoho trefnejšie. Avšak stačilo tohto môjho akože mudrovania (na to tu máme predsa iných pseudo-odborníkov na slovo vzatých), prejdem radšej rovno k dojmom, aké vo mne snímka zanechala. Čo ma zaujalo úplne najviac, to bola nepochybne podmanivá hudba od Williamsa, tá tam pasovala obrazne povedané "ako riť na šerbeľ" a perfektne dotvárala celkovú znepokojujúcu atmosféru, v akej sa niesol prakticky celý film (alebo aspoň jeho podstatná väčšina). Čo sa týka obsahovej stránky, tam by som to rozdelil na dve odlišné časti. Mne osobne sa viac páčila tá prvá (pevninská), no samozrejme aj tá druhá (morská/lovecká alebo ako ju pomenovať:-) mala čosi do seba (najmä teda tým, ako sa filmári dokázali veľakrát obdivuhodne vynájsť, lebo vzhľadom na to, aké chabé mali k dispozícii pri natáčaní vybavenie oproti tomu dnešnému, tak je to po filmárskej stránke hotový majstrštyk, ktorý by sa možno mal premietať všetkým začínajúcim filmárom, kvôli inšpirácii), len mi tam proste chýbalo to znepokojujúco, všadeprítomná neistota a akési "ticho pred búrkou", pretože práve tieto faktory - aspoň v mojich očiach - v prvej cca polovici snímky priam dominovali a ich zásluhou snímka nadobudla onen kultový status. Čiže prvá polovica skutočne luxusná (jednoznačná delikatesa v tom pravom slova zmysle), no a tá druhá síce po formálnej stránke taktiež, no už som z toho nebol tak veľmi očarený ako tomu bolo počas pevninského úseku. Po hereckej stránke taktiež v podstate bezchybné, akurát za takú menšiu výhradu by som označil to, že pri samotnom love som sa nevedel plne vžiť s hlavnými postavami, a tým pádom som bol "ukrátený" o infarktové momenty, v ktorých by som sa o ústredné postavy vyložene bál, sledoval nerovný boj so zadržaným dychom alebo s nimi nejak väčšmi súcitil, to nie (avšak uznávam, že čakať od toho zrovnateľný zážitok, aký sa človeku dostaví dajme tomu pri čítaní Hemingwayovho Starec a more by bolo asi extrémne naivné, a vlastne úplne scestné i odveci, všakže?). Každopádne nech je to akokoľvek, táto snímka je nesporne kvalitná, po profesionálnej stránke je na skutočne vysokej úrovni, no a je to takpovediac akási povinná jazda, ktorú by mal každý správny filmový nadšenec (aj tí amatérski, viď napríklad ja) minimálne raz za život absolvovať - a teraz to konečne mám "zmáknuté" aj ja, čiže ďalšia videná klasika za mnou (ktorej opakované pozretie v žiadnom prípade nevylučujem, avšak najskôr až za pár rokov). Mimochodom na otázku, či podobným klasikám vôbec môže nejakým spôsobom uškodiť zväčša neúprosný zub času, bývajú odpovede veľmi diskutabilné, no ja osobne si myslím, že skôr nie - práve naopak, minimálne v mojich očiach tomu každý ďalší rôčik na konte len pridáva na elegancii a taktiež na výnimočnom statuse. Nuž a práve takáto snímka sa oným výnimočným statusom podľa mňa môže pýšiť nepochybne právom, keďže ani štyridsať rokov po uvedení do kín nestratila svoj lesk. 4/5 () (menej) (viac)
Ještě měsíc jsem se bál jít do moře plavat 90% ()
Strašidelná pověst tohoto filmu ke mně jako děcku přišla dřív než jsem ten samotný film shlédl. Když jsem ho jako malý shlédl, tak mne zklamal, protože jsem čekal hodinovou přímočarou akci. Abych tento film ocenil, musel jsem do něho vyrůst a dnes u této klasiky oceňuji filmové budování finále, atmosféra strachu, napětí, na svou dobu triky a herecké výkony. ()
Čistě chlapská záležitost o to, kdo bude první na žebříčku potravinového řetězce. Jistá režie, perfektní Roy, Shaw, Dreyfuss a Williamsova hudba děsila mnoho diváků se jen tak vykoupat v moři. A to se tenkrát Spielberg s týmem báli jakej to bude průser. 85% ()
Skvělou práci s napětím, s minimálním rozpočtem a prakticky bez efektů předvedl mladý Steven Spielberg už v Duelu. Čelisti jsou další majstrštyk - Očesal předlohu o vedlejší linku nevěry a popisnost první půle, a vše zaměřil na to hlavní: tísnivou obavu z něčeho, co většinu filmu nevidíme, jen tušíme a čekáme. Ale divák se dočká a ani dnes nepůsobí žralok trapně. Nezapomenutelná hudba Johna Williamse přidává alespoň 30%. ()
Tak jsem se konečně podíval na Čelisti a jsem nadmíru spokojen, přestože jsem z filmu asi nebyl unešen tolik jako diváci, kteří ho viděli poprvé před více než čtyřiceti lety, kdy byl natočen. Nejvíc na mě asi zapůsobily herecké výkony, přestože jsem snad pokud vím ještě s žádným z pánů až doposud neměl tu čest. Spielberg byl samozřejmě taky už tehdy fakt machr. Letní žraločí blockbuster asi nejde natočit lépe. Zvlášť proto, že tady nejde tolik o toho žraloka. 8/10 ()
Doteraz si nepamätám desivejšiu atmosférickú pecku, ako sú Čeľuste. Režisérsky velikán Steven Spielberg dal tomuto filmu všetko, čo sa mohlo dať a lepšie to nemohol natočiť, a to si u neho neskutočne cením. Atmosféra je v tomto filme priam nadpozemská a fenomenálna. Čo, ale mňa osobne najviac prekvapilo u tohto klenotu, sú herecké výkony Roya Scheidera (Brody), Roberta Shawa (Quint) a Richarda Dreyfussa (Hooper), sú pre mňa nezabudnuteľná filmová trojka a zo všetkých postáv som si najviac zamiloval Hoopera. Scény so žralokom (hlavne na začiatku filmu, kde sú iba náznaky žraloka, čo je ešte desivejšie) je hlavným tónom a lákadlom celého filmu a funguje to fantasticky (napr. smrť malého chlapca mňa dostala a doteraz ma desí), a kamera od Billa Butlera je krásna. Finále je nervydrásajúca a epická jazda na kolotoči, ktoré má napätie do aleluja. Takto má vypadať desivý horor s legendárnym soundtrackom Johna Williamsa a Spielberg sa nemôže za nič hanbiť. Spolu s Ryanom môj najobľúbenejši film od Spielberga. PS. cca v 45. minúte filmu je jeden nechutný JUMPSCARE u ktorého som sa skoro pos*al:) 10/10. ()
Reklama