Réžia:
Quentin TarantinoKamera:
Andrzej SekulaHrajú:
John Travolta, Samuel L. Jackson, Uma Thurman, Harvey Keitel, Tim Roth, Amanda Plummer, Maria de Medeiros, Ving Rhames, Eric Stoltz, Rosanna Arquette (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Vincent Vega (John Travolta) a Jules Winnfield (Samuel L. Jackson) sú dvaja nerozluční treťotriedni gangstri v službách obávaného Marsellusa Wallace (Ving Rhames). Pred dokončením jedného "jobu" prezradí Vincent Julesovi, že Pán Veľký (teda Marsellus) ho požiadal, aby sa postaral o jeho sexy manželku Miu (Uma Thurman), kým bude na Floride. Vincent to považuje za skúšku lojality, v ktorej musí za každú cenu obstáť... Butch Coolidge (Bruce Willis) je boxér, ktorého kariéra sa chýli ku koncu. Keďže v boxe neexistuje liga veteránov, bude sa jednoducho musieť zmieriť s tým, že už je out, a prijať Marsellusovu lákavú ponuku - vziať prachy, prehrať v piatom kole a odletieť si užívať so svojou milovanou Fabienne (Maria de Medeiros) na slnečný Karibik. Ale aké je to bojovať s vedomím, že tentokrát je to naposledy? Dovolí mu pýcha a hrdosť prehrať a tým pádom skoncovať so svojou kariérou? ... Pumpkin (Tim Roth) a Honey Bunny (Amanda Plummer), párik mladých amatérskych zlodejíkov si vysedáva v reštaurácií a analyzuje pracovný život. Vylučovacou metódou prídu na to, že v čase, keď sa neoplatí vykrádať banky, obchody s alkoholom ani benzínové pumpy je najlepším terčom lúpeže reštaurácia. A prečo nie tá, v ktorej práve sedia? Nasleduje rýchle rozdelenie úloh, bozk pre šťastie a samotná lúpež. Osudová lúpež... Tri na prvý pohľad nesúvisiace historky z krvavého podsvetia tvoriace jeden príbeh plný štylizovaného násilia, drog, dnes už kultových dialógov a hlavne absurdných situácií a nečakaných dejových zvratov. Postmoderná analýza zvráteného života zločincov, Božej vôle, vyrovnávania si účtov, masáže nôh a prekladu názvov hamburgerov zožala obrovský celosvetový úspech ako medzi divákmi, tak aj u kritiky. Za najkultovejší film 90. rokov si režisér a scenárista Quentin Tarantino (zo 7 nominácií) odniesol Oscara za najlepší scenár a nemalý úspech zožala snímka aj na prestížnych svetových filmových festivaloch v rokoch 1994 a 1995. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (2 938)
Těžko říct něco, co už neřeklo sto lidí přede mnou a líp. Snad jen tolik, že hlášky z málokterého snímku se zaryjí tak hluboko, že je člověk používá ještě roky poté. Výběr z mého Top 10 : "A jak teda říkají čtvrtlibráku se sejrem?" "Jsem připravená, uděláme to teď hned a tady." "Zed je mrtvej, lásko, je mrtvej." "Kdybys měla bříško, dal bych ti do něj pěstí." "Viděls na tomhle baráku nápis - Sklad mrtvejch negrů?" "Já za to nemůžu, najels na ňákej hrbol nebo co..." "Zmizíš nebo tě zmizím já." Existuje nějaký jiný film, kde diváka u resuscitace člověka, který se předávkoval drogami, nebo u zastřelení nevinné oběti bolí břicho od smíchu dva dny? A existuje kromě Tarantina někdo, kdo dokáže z neskrývaně brakového materiálu, s minimem prostředků a herci v té době prakticky neznámými nebo považovanými za odepsané, vytvořit kult? ()
"Víš, co mi teď vrtá hlavou? Není to kafe v mý kuchyni. Je to mrtvej negr v mý garáži." Pulp Fiction pro mne znamená největší kult všech dob. Patrně navěky mi zůstane záhadou, jak se Quentinovi podařilo dostat takové množství morálně pokřivených postav do tolika absurdních situací, nechat je vést nekonečně vtipné dialogy o neskutečných kravinách a ještě způsobit, abych se uprostřed všeho toho organizovaného násilí tak královsky bavil. Jako zarytý fanda morálních kvalit Mirka Dušína bych se měl za lásku k takto pokleslé tvorbě stydět, ale já se prostě kdykoli rád vrátím k Mazanýmu králíčkovi, občas si z nudy píchnu adrenalin do srdce, pravidelně si zajedu do Cože pokecat anglicky a když mi v restauraci k borůvkovým lívancům automaticky nepřinesou vanilkovou colu, tak okamžitě volám pana Wolfa. A pokud mi špatně namasírujete nohy a schováte se přede mnou v Indočíně, tak na vás samozřejmě bude ve čvrtlibráku se sejrem číhat Jules, kterej vás sejme, protože "Cesta spravedlivého ze všech stran lemována jest nespravedlností, sobectvím a tyranií lidské zloby......" ()
Pulp Fiction si své kvality opravdu nemusí dokazovat svojí kultovností. Tarantinova brakovka oproštěná od kultovní aury obstojí bez nejmenších problémů. ()
Jednou z Tarantinových hlavních kvalit je to, že se na jeho filmy můžu dívat znova a znova. A pořád skvěle baví a pořád v nich nacházám roztomilé drobnosti, kterých jsem si dřív nevšiml. ()
Pulp Fiction svým nezaměnitelným feelingem jakoby obyčejných, ale přesto unikátních epizodických příběhů vtahuje do jakoby všedních, ale přesto nevšedních životů sympaťáků na druhé straně zákona. Pulp Fiction si hraje na obyčejnost, ale přitom se jedná o originální a geniální počin, který svým totálním zanícením pro poutavost vyprávění, ruku v ruce s maximální kvalitou (vskutku dokonalý scénář od náčrtu děje až po nejzapadlejší dialog) a zábavností (vtipné paradoxy a náhody) onoho vyprávěného vytváří jedinečný a blahodárný prožitek... Takže nakonec s přihmouřeným okem, protože mám řadu oblíbenějších filmů, dám i těch 10/10 no :) ()
Vždycky, když si řeknu "teď už to docením", tak se jen utvrzuju v tom, že tohle byla prostě fáze a móda, která není součástí mojí identity a musel bych si ji násilně vnutit, abych to docenil. ()
"Přiveď mrzáka." ()
Včera jsem Pulp Fiction viděl po delší době a musim prostě uznat, že tenhle film na těch 5 hvězdiček časem dozrál. Snad akorát ta přítelkyně Bruce Willise je opravdu na odstřel. A ještě do tý role vybrali tak ošklivou a nesympatickou herečku. Vydržet těch pár scén, kde se vyskytuje, je pro mě fakt utrpení. A pokud jde o Tarantinovu tvorbu, tak pro mě jsou stejně o něco lepší Gauneři a Jackie Brown. ()
S klasickým Tarrantinem mám poněkud problém. Gauineři mě nevzali a ani z Pulp Fiction jsem nebyl nijak urvanej. ta avizovaná genialita se nedostavila. Nevím jestli jsem pod vlivem mnoha ohlasů čekal něco bůhvíjak geniálního, ale je smutným faktem, že mi ten film nepřišel ani nějak extra vtipný.. ()
KULT jak sviňa! Každoročne si to pozriem minimálne raz a pri každom jednom pozretí sa cítim ako vo filmovom nebi. Niet tu hluchej minúty, hláškuje sa nonstop celý film a...komu sa to nepáči tak pár zfetovanejch negrů s kleštěma a letlampama mu zmení názor! ()
Dokonalé. Quentin Tarantino je prostě génius. Ten jeho scénař je perfektně propracovanej, líp to snad ani nešlo. Všechny ty příběhy se krásně prolinaj a nakonec do sebe všechno skvěle zapadne a ještě k tomu ten Tarantinovsekj černej humor, kterej z kultovního filmu udělal ještě kultovnější, všechny ty nezapomenutelný scény a víc než dokonalý dialogy, hlášky a jak už je Tarantina zvykem, spousta krvavejch scén, který mi v paměti uvíznou ještě hodně dlouho, snad ani nemohl natočit normální člověk. Samozřejmě tomu taky hodně pomohlo herecký obsazení, Samuel L. Jackson byl jako vždycky skvělej a jeho výtažek z bible, kterej vždycky odřiká před rozstřílením nějakýho šmejda je strašně krutej, ale překvapil i JohnTravolta, kterej se před Pulp Fiction už moc neprosazoval, ale tady zase dokázal, že je extratřída a ve spojení s Jacksonem vytvořil nezapomenutelnou dvojici zabijáků, ale i další herci jako Bruce Willis, Uma Thurman, Harvey Keitel, Tim Roth, Ving Rhames nebo Christoher Walken hráli taky báječně i když tam některý měli jenom štěk, tim mam namysli hlavně Keitela a Walkena, jinak tam ostaní měli větší či menší role, ale taky bálečný. Quetin Tarantino je od tohohle filmu pro mě pan režisér, škoda jen že tady nejde dát 6*. ()
Mám dojem, že u dobrého filmu bych neměl usnout :))) Jinak nechci být moralista, ale Tarantino je pro mě sadistický úchyl, jehož popularita symbolizuje úpadek hodnot evropské civilizace. ()
(1001) Experimentálně jsem zjistila zajímavou věc. Pustila jsem si (asi tak pátá projekce za celý můj život) Pulp Fiction večer, když jsem byla hodně unavená, ale nechtělo se mi ještě spát, s tím, že se pobavím a pošmáknu si na přerývané kapitolové dramaturgii (vše míněno v tom tom nejlepším znova smyslu). No ale jak jsem tak na to koukala, tak mi to skoro vůbec nepřipadalo zábavné ani cool. A tak nějak jsem si ve své unavené hlavičce sesumírovala názor, že film je obecně brán jako vtipný, protože on sám nám říká, že je vtipný, personifikováno ve scéně, kde Jimmy aka Tarantino aka Režisér říká, že chlapci v tričkách vypadaj jako kašpaři. A co mu na to Jules odpoví? Odpoví mu: "Jsou to tvoje hadry, trotle." (Parafrázuji.) A s touto filosofickou myšlenkou na rtech odcházím. ()
V devadesátkách mě Pulp Fiction minulo, protože mě otrávilo to šílenství kolem něj a taky jsem zrovna neholdoval nezávislárnám. Postupně si mě ale získalo a důvod jeho popularity je zřejmý - je to film natočený zjevně s obrovskou a nakažlivou chutí a láskou k filmařině, která se odráží v propracovaném, hravém scénáři s vybroušenými dialogy, soustředěné režii, úsporné kameře, skvělých hercích a velmi stylovém hudebním doprovodu. Tarantinovi nejde o akci, ale o životnost postav, které staví do protichůdných, vypjatých a až bizarních situací - zabijáky svléká do trenek, bossově manželce brutálně smaže sexy mejkap - a tak je demýtizuje, polidšťuje, přičemž každá z hlavních postav dostane pořádně naloženo, zažije něco extrémního. ()
Přelomový snímek 90. let, který zrodil kult Tarantina a zaznamenal proměnu svého žánru. Dovedný mix násilí a vulgarity ve spojení s chytrým scénářem, který dovedně promíchal dějové linie a spojil jednotlivé linie příběhu. Stal se finančně neúspěšnějším americkým snímkem vytvořeným v 90. letech mimo velká studia. Diváci jednak ocenili nápaditost Tarantina, protože filmová produkce předchozího desetiletí byla k uzoufání sterilní a neobjevná. Fascinovalo je i surové násilí a drsné hlášky do té doby v oné míře nevídané. Film se mohl opřít o řadu hvězd, které si své party zahrály vyloženě s chutí. Ze Samuela Lee Jacksona se stal jeden z nejobsazovanějších herců. V tomhle filmu Tarantino zúročil ty tisíce hodin, které strávil sledováním brakových snímků ze všech koutů světa. Je vidět, že i takovouhle flákárnu někdo dokáže zúročit... Celkový dojem: 80 %. ()
„Zmizíš z tohodle města. Hned teď. A když zmizíš, budeš zmizelej, nebo tě zmizím já. V L.A. jsi prostě skončil. Bereš?“ Ostatně, kdo by odporoval někomu, jako je pan Wallace, že…V rámci restartu Tarantinovy tvorby muselo samozřejmě dojít i na Pulp Fiction. Když jsem ho viděl poprvé (před cca 11 lety), nadšení u mě zrovna nepřevládalo, a vlastně to dost negativně poznamenalo můj vztah k Tarantinovi. Napodruhé už to bylo o mnoho lepší. Především jsem se o dost víc bavil a nacházel zalíbení jak v dialozích, tak hlavně dobře napsaných i zahraných postavách (Jules, Vincent, Butch, Marsellus, Winston, Mia…zamrzí jen min. prostor pro Buscemiho, ale na další hereckou exhibici už asi nebylo místo). Kult ani genialitu jsem v tom stále neviděl, kvalitní podívanou už ano. „Neleze ti to na nervy?“ - „Co jako?“ - „Trapný chvíle ticha. Proč máme tu potřebu plácat třeba úplný kraviny, jen aby nebylo ticho?“ - „To nevím. Dobrá otázka.“ - „Podle toho poznáš, že jsi narazil na někoho extra. Když můžeš tu hubu na chvilku zavřít a příjemně sdílet ticho.“ ()
(Quentinova) Legenda o slavném návratu (Travolta) dokázala husarský kousek, neboť spolu s Boormanovým Deliverance dokázala propašovat pod oči filmových akademiků anální znásilnění.. Celou dobu máte správný pocit, že už jste to všechno někde viděli, přesto tu skládačku pokleslého žánru spolknete i s navijákem z Big Kahuna Burgeru. Přiznejte se, kdo napoprvé odhalil představitele Buddy Holly číšníka? ()
Malokterý film dokáže tak zasáhnout u srdce jako právě Pulp Fiction. Nemá cenu spekulovat nad tím, proč tomu tak je, jestli to je tou syrovostí nebo obsažností, humorem nebo stylovostí. Bylo k tomu řečeno dost na to, aby si každý, kdo to ještě neviděl mohl udělat obrázek, že se jedná o jedinečný filmový zážitek. Co jinak dodat k filmu, který běžní diváci dokáží citovat téměř přesně? Leda, že pět hvězd na ČSFD je prostě málo. ()
Film, který už nebude ve svém žánru, formou vyprávění a kultovních hlášek nikdy překonán. ******** V roce 1994 se svět filmových fanoušků nenávratně změnil - po Gaunerech, kteří už cosi dávali tušit - na kina opět zaútočil "šílený maniak z videopůjčovny" a pohled na to, co nazýváme kultovním filmem, už bude navždy poměřován s Historkami z podsvětí. Vypráví své hříšné historky formou několika nechronologický uspořádaných, ale časově dopředu sofistikovaně promyšlených povídek, ve kterých sám divák hledá styčné body příběhu, jenomže natočeného s precizností a hlavně způsobem, jenž by spíš slušel "art filmu" a ne akční grotesce. PULP FICTION v podstatě takovou groteskou je: lineární krvavou a cynickou komedií s dokonalou výtvarní i hudební složkou a přesnými akcenty v dějové linie a filmovou řečí. PULP FICTION vás dokonale pohltí krásně absurdním dějem a především brilantními dialogy, které jsou z dnešního pohledu, nepřerušovaným sledem kultovních hlášek a filmové seanci (kufřík a jeho obsah?). Druhý den po rozložení v hlavě jsem si řekl: neskutečný! Film mě tak ohromil, že si ho pouštím další dny opakovaně (sleduji tvar scén, soustředím se na všechny detaily, kameru) všechno možné a opět mě dokáže ohromit jako napoprvé, vše blahem pozoruju v nekonečném transu a v neopakovatelném pocitu. PULP FICTION je naprosto úžasně sestříhaný a dějové linie jsou geniálně propletené, Tarantino tak dal tehdejšímu filmu neuvěřitelný nový styl, jaký nikdy nikdo před ním nestvořil. Je až neuvěřitelné s jakým důvtipem, přesností a hlavně pečlivostí dokázal Tarantino film natočit. Celý vtip je v tom, že i když se divák na film divá podesáté, stále se dobře baví a přichází na stále nové narážky, odhalují se mu nové souvislosti a popleteností děje. Z filmu PULP FICTION přímo prýští Tarantinova láska k filmům. At' už jde o kameru, dialogy, účesy, postavy nebo volbu zbraní, je tenhle film nabit odkazy na různé filmy z celé historie kinematografie. Inspiroval se vším možným - teenegerskými filmy z 50. let, filmy noir ze 40. a 50. let, obdobím blaxploitation. Kombinuje staré filmové příběhy s moderním stylem natáčení filmů. Quentin si pojistil, že jeho film bude naprosto unikátní. Jedna z příjemných záležitostí ohledně filmu je, že vám připomene spoustu snímků. Když se dozvíte o tom, jaké odkazy PULP FICTION obsahuje, možná vás to přiměje k tomu, že budete chtít vidět filmy, které Quentina ovlivnily. PULP FICTION skáče sem a tam mezi jednotlivými příběhy, v prostoru i v čase. Quentin se nechal touto metodou inspirovat spíš z knížek než z filmů. Podle Quentina by filmaři měli mít při budování příběhu stejnou svobodu jako spisovatelé. Líbí se mu ta myšlenka, že má stejné možnosti jako spisovatelé při psaní knížek, může vyprávět víc příběhů, do kterých navzájem promlouvají postavy. Quentin říká: "Je super, když porušíte to pravidlo lineárního vyprávění, když pak koukáte na publikum, vidíte, že jste narušili jejich klid. Najednou vidí, že musí dávat pozor a všechno ostražitě sledovat. Úplně cítíte, jak jsou přikovaní v sedačkách. Občas je zábava, sledovat je, jak se snaží "stíhat" film. Popravdě, kdybych napsal PULP FICTION jako knížku, nikdo by tuhle záležitost s odlišnou strukturou neřešil. Ostatně není proč, v knížkách je tohle naprosto běžné". Quentin zvýrazňuje literární inspiraci i dalšími prvky vyprávění. Zahrát si v tomhle filmu a umřít. Film detailně rozebrán v mém Deníčku. () (menej) (viac)