Réžia:
Susanne BierScenár:
Anders Thomas JensenKamera:
Morten SøborgHudba:
Jesper Winge LeisnerHrajú:
Mads Mikkelsen, Sonja Richter, Nikolaj Lie Kaas, Paprika Steen, Birthe Neumann, Niels Olsen, Ulf Pilgaard, Anders Nyborg, Ida Dwinger, Philip Zandén (viac)Obsahy(1)
Snímkem Otevřená srdce, který v roce 2002 posbíral řadu skandinávských filmových cen, se nám představí nadějná dánská scenáristka a režisérka Susanne Bierová. Cecilie a Joachim jsou mladí a zamilovaní. Těší se na svatbu a spokojený společný život. Marie a Niels jsou manželé třicátníci, kteří vychovávají tři děti. Náhoda či osud změní životy obou párů. Jednoho dne potká Niels Cecilii. Stane se tak za zvláštních okolností, které příliš nepřejí lásce. Oba jsou jak zasaženi bleskem. Láska může někdy způsobit, že lidé ztratí kontrolu nad vším, čím doposud žili. Cecilie a Niles stojí před nejtěžším rozhodnutím svého života. Mají právo všechno zbořit a mají k tomu i dost odvahy? Film režisérky Susanne Bierové vypráví i o tom, co se stane, když do obyčejných všedních dní zasáhne tragická událost. Nic už není jako dřív, vše je podrobeno neúprosnému zkoumání smyslu a pravdivosti. Komorní příběh byl natočen ve stylu dánského manifestu Dogma, kterým mladí dánští tvůrci popírají některé postupy a manýry běžné filmové velkoprodukce a naopak zdůrazňují vnitřní pravdivost a neokázalost. Celkově jde o 28. snímek ve stylu Dogma. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (148)
Neviem o čom je dánsky manifest Dogma, ale s určitosťou viem, že som práve dopozeral vynikajúci film. Kedysi sme vraveli: "To je ako vo filme", keď sme chceli vyjadriť, že je niečo neskutočné, nereálne. Ak by sa nakrúcali iba takéto filmy, nikto by také prirovnanie nevymyslel. Pravdivosť, uveriteľnosť, nevyumelkovanosť, to pokladám za najväčšie devízy tohto filmu, ktorý chvíľami sledujete, ako dokument. Herci boli bezchybní, dialógy sa nezrodili v pracovni, ale boli odpočuté. Hudba mi výnimočne vôbec nechýbala. Btw. všimol si niekto podobu Madsa Mikkelsena (v tomto filme) s Pavlom Liškom? ()
Jak následky jedné dopravní nehody ovlivní životy jejich účastníků a jejich blízkých? Ač námět vypadá na melodrama a podrobnější popis děje zavání vztahovými peripetiemi telenovel, je tenhle film až překvapivě po celou dobu naprosto uvěřitelný. Nemusí se vám líbit, jak se postavy chovají, ale můžete je pochopit. A možná se i trochu zamyslet. Susanne Bier je zřejmě nejzajímavější současná skandinávská režisérka a není marné věnovat jejím filmům trochu svého času. ()
Říznutí až na kost...sny a touhy ..asi se radši nebudu zas jednou rozepisovat. ()
Je mi veľmi dobre medzi dánskou hereckou elitou, hlavne keď sú všetci pekne pohromade. A v tomto filme to tak bolo, a bolo to aj cítiť, lebo herecké výkony boli fantastické, najmä Mads a Paprika. Príbeh nebudem nejako rozoberať, lebo ja a nevera sa moc nemusíme, hlavne ak vo vzťahu, ktorý tá nevera postihne, nevidím žiadne trhliny, a tu som ich veru nevidela. Najviac mi bolo ľúto Joachima a vcítiť som sa najviac vedela do Marie. Ja sa len pýtam, že kto vlastne koho - v tomto prípade - miluje navždy? ()
další skandinávský film,který dokazuje,že dramata plná černého humoru teď frčí.skvělý mads mikkelsen,který se mi nejvíc líbil jako šílenej střelec v blikajících světlech,dokázal svůj herecký talent,jako hajzl v casino royale. ()
Přiznám se, že styl Dogma mi nikdy nesedl a přišlo mi to až rušivě amatérský. Bohužel mě to rušilo i tohoto, jinak výborně napsaného a skvělé zahraného snímku. Mikkelsen opět nezklamal a ukázal, že reálně působící postavy, jsou přesně pro něj. ()
Začátek (úvodních asi dvacet minut) sliboval netradiční podívanou. Až do oné dopravní nehody, která obrátila naruby životy všem jejím účastníkům, jsem dění na obrazovce sledovala doslova se zatajeným dechem. Poté ovšem rozehráno tradiční drama s milostnou zápletkou jakých jsou k vidění desítky. Navíc chování obou hlavních protagonistů - nevěrníků mi bylo krajně nesympatické, což nakonec bylo oním jazýčkem na vahách, který stáhl mé hodnocení filmu směrem dolů. 3,5. ()
Mladý pár sediaci v aute. Lúčenie. Ulica. Ďalšie auto. Zrážka. Nemocnica. Verdikt doktorov. Smútok. Útecha v náručí doktora. Nevera. Jeho rodina. Smútok číslo dva. Takto to plynie v jednotlivých bodoch, z ktorých každý je pre aktérov deja zásadný. Šťastie snúbencov sa rozpadne ako domček z karát, vďaka chvíľke nepozornosti za volantom cudzieho človeka. Náhoda je ale sviňa, takže títo ľudia už viac cudzími nie sú. Zmení sa to za značne nepriaznivých okolností. A zmiešané pocity, ktoré situácia vzbudila u všetkých prítomných, vyústia do nevery, šíriacej sa ako rakovina po tele celej jednej rodiny. Nesmieme však zabudnúť na obeť nehody zo začiatku filmu. Joachim leží v nemocnici, v zajatí hnevu z vlastnej bezmocnosti. V podstate je to dosť arogantný hajzel, no ani ostatní nie sú bez viny. Jediné šťastie je, že majú otvorené srdcia, inak by sa zbláznili. _ Videné v rámci Challenge Tour 2015: 30 dní so svetovou kinematografiou. ()
Syrově drsný pohled do nejintimnějších vztahů, kdy jedna vnější tragédie rozpoutá řadu dalších, ale tentokrát vnitřních. Trhají se stará pouta a navazují nová s osudovostí antické tragédie, protože i když to všem zúčastněným přináší hlavně bolest, není úniku. Žádná z postav není zlá, dokonce jsou všechny sympatické, přesto rozpoutají vztahovou bouři, která zničí dosud šťastně fungující svazky. ___ Nelíbivý koncept Dogma (žádné okázalé svícení, make - up, vycizelovoaná kamera) dokumentárně zaznamenává příběh, jakých se dějí tisíce a přesto je každý z nich jedinečný a neskutečně zraňující. /26. 11. 12./ ()
Nevera, láska, strach, hnev, bezmoc a nádej.Nie je ľahké popísať, aký vo vás tento realistický a ničím neprikrášlený príbeh vyvolá dojem, ani aký dojem vo vás zanechá.Rozhodne vám, ale môžem zaručiť, že bude veľmi silný.Nikdy som si nemyslela, že je život jednoduchý, ani, že je spravodlivý.Väčšinou trpia tí, ktorí si to zaslúžili najmenej.Odísť, alebo zostať, keď sa rozhodujete medzi hlasom srdca a záväzkami k rodine? Neľahká voľba. ()
Zaujímavá skúsenosť ťažiaca z toho, ako (inak) dokáže na svet nazerať žena (scenáristka a režisérka). Vyhranenou optikou Susanne Bier vnímame vzťahy, reakcie, rozhodnutia. Samotný príbeh je trocha vykonštruovaný, moja optika v niektorých chvíľach nezafungovala, ale o tom naše existovanie práve je, v tom je náš (potažmo i) filmový svet zaujímavejší (a farebnejší). Herecky absolútne !!!! ()
Freud by měl radost:-) ()
Moje první zkušenost s dánským subžánrem Dogma a hned napoprvé velice kladná. Film má poměrně jednoduchý příběh a ne nijak originální, ale přesto vás jeho forma úplně pohltí. Realistické záběry zblízka kladly důraz na pocity hlavních hrdinů, díky čemuž vás příběh úplně vtáhne a přistihnete sami sebe, jak spolu s postavami prožíváte každičkou chvilku, ať už je dobrá nebo špatná. Slabší nátury ať si nachystají kapesník, protože tady ho téměř určitě budou potřebovat. Vyzvednout taky musím výborný výkon Madse Mikkelsena a krásnou Sonju Richter, která své postavě dodala neobyčejnou přitažlivost. 4,5* ()
Tenhle film se mi bolestně zamlouvá už hodně dlouho, předně jsem v něm tenkrát objevila Madse Mikkelsena a byla z toho platonická láska na první pohled a ta náklonnost stále trvá.. Strhující příběh dvou párů, kterým dopravní nehoda od podlahy změní celý život, je pro mě uvěřitelný, neb přesně takovéhle věci se v tom našem reálném světě stávají, nechtěně, neplánovaně, přesto se stávají.. Herecká čtveřice - Mads, Sonja, Nikolaj a Paprika - na mě mocně zapůsobila, vryla se mi do paměti a nesmazatelně se zapsala.. K tomu mě tedy ještě zaujalo, jak má divák možnost vidět variantu A i B, to, co by postava chtěla udělat/přála si udělat a to, co dělá či naopak neudělá ve skutečnosti, no a razítkování závěrečných titulí je okouzlující, pouštěla jsem si to dokola, přiznávám.. ()
Otevřená srdce – černá jako led sesouvající se půdy, červená jako montérky Ferrari, růžovo-černá, zastřižená na emo, které je in. Tepou, klepou se jako ti, co zatahali za nitky a dál se nedívali. Pustá krajina, v ní štěrbina se zárodkem života jiného filmu. ()
Vždycky, když vidím u popisu filmu: žánr - romantické drama, tak fakt dostanu strach, co bude následovat. Tedy né, že bych nebyla něžná duše, která si blahem poslintá blůzku, jen co se na plátně objeví Colin Farrell či jinej děsně pěknej herec s vypracovaným břišním svalstvem. Ale opravdu se nechci podporovat v těch fantasmagoriích, co se mi pak před usnutím honí hlavou – já s Colinem na řetízkáči, já s Colinem jíme ze stejnýho talíře hranolky, nebo vrchol všeho, já spolu s Colinem hrajeme Dostihy a sázky (jasně vyhrávám, Farrellovi krachuje stáj a musí dávat fant). U dánských filmů podobnýho ražení můžu bejt nicméně naprosto v klídku, protože místní tvůrci maj bezva schopnost všechnu lásku schovat pod takovej nános utrpení, že by tam nic romantickýho nevyčenichal ani sám komisař Rex. No, po takovýmhle bijáku mívám sice pocit, že člověka nemůže v životě potkat nic pěknýho, ale to jsou věci, který za pomocí Jamesona řeším tak nějak každej večer. ()
Komentář k tomuto filmu bude začínat stejně jako komentář k filmu Hebká kůže. Je to proto ,že filmy jsem viděla za sebou v jednom dni a vůbec jsem netušila ,že jsou na úplně stejné téma. Na téma krize středního věku. Muži ,kteří po okouzlení mladými kráskami pálí mosty. Navíc je zvláštní ,že den před shlednutím obou snímků jsem se dozvěděla o rozpadu vztahu přátel. Mají spolu tři malé děti. Důvodem je odchod manžela kvůli jiné ženě. Škoda ,že neviděli dříve tenhle film. Pak by třeba pochopili ,že únava v dlouhodobých vztazích je normální. A jak končí náhlá citová posedlost? Je dobré vyměnit dlouhodobý poklidný vztah z kterého vyšly tři děti ,za několik chvil adrenalinu? Asi chápu ,že se to může stát. Myslím si však ,že pokud jsou děti ,člověk už není zodpovědný jen sám za sebe a taky si myslím ,že dětem je potřeba se alespoň na čas v určité míře obětovat. Marci ve svém komentáři položila otázku, zda je náš osud nevyhnutelný. Já věřím ,že nevyhnutelné jsou určité situace ,ale je jen na nás jak se s nimi konfrontujeme. Vždy máme možnost volby. Tak se podívejte na Otevřená srdce a pak rovnejte hodnoty. ()
Příběh o čtyřech lidech, kteří se dostali do krajní životní situace. Tápají kolem sebe, vzájemně si ubližují, přibližují se k sobě i od sebe utíkají. Mnoho scén se divákovi drsně vrývá pod kůži a taky mu nastavuje zrcadlo. Syrový a krutý film. Jen jeho název se mi zdá hodně ironický. ()
Co si z filmu odnáším? Srdci neporučíš aneb Lidé plánují, Bůh (co když je náhoda jen jiné jméno Jeho vůle?) se směje. Holt tak už to na tom našem světě chodí. Pár přívlastku k samotnému filmu: syrové (páč Dogma 95), lehce uvěřitelné, srdceryvné, výborně zahrané - od Madse (svým oblíbencům můžu tykat) jako dost pravděpodobně nejlepšího herce současnosti bych taky nic jiného nečekal, nutno však říct, že se přidaly i dámy (Paprika Steen, Sonja Richter, ale i Birthe Neumann v úloze Joachimovy ošetřovatelky Hanne nebo představitelka Nielsovy a Mariiny dcery Stine, prý Stine Bjerregaard), určitě se nenechaly zahanbit, byly ve svých rolích vrcholně přesvědčivě. Zkrátka, co si mělo sednout, to si sedlo, nesedět (myšleno v křesle, nikoliv v base), film by mě rozhodně posadil. ;-) 85 % ()
Otvorené srdcia sú netradične citlivým, hlbokým a autentickým zážitkom, výrazne umocneným formou Dogmy 95 (tú využil mimo iné aj Thomas Vinterberg v rovnako skvelej Rodinnej oslave), ktorá mu výborne svedčí. Neznamená to, že by príbeh Otvorených sŕdc nemohol rovnako intenzívne fungovať aj v štandardnej filmovej forme, ale je to práve následkom kamery, že môžeme byť takto pripútaní k postavám a sledovať ich životné príbehy zblízka, akoby sme si tým všetkým prechádzali s nimi. Obrovskú zásluhu na tom majú samozrejme aj herci, ktorí svojím rolám dali obrovské množstvo precíznosti a autenticity a tým pádom som mal ja ako divák možnosť precítiť každú emóciu, výraz, pohyb či dotyk, ktorý je zachytený na obrazovke. Bravúrne zahrané - a to nie len zo strany obľúbeného Madsa Mikkelsena (ktorý tu mimochodom stvárňuje jeden zo svojich najlepších a najnáročnejších výkonov), ale taktiež aj Papriky Steen a Sonjy Richter, ktoré tu hrajú dve obdivuhodne silné ženské postavy. Zvyšok zásluh náleží samotnému príbehu, ktorý sa venuje ťažkým témam a je vyrozprávaný citlivým a zároveň civilným spôsobom, bez nadbytočných príkras. Susanne Bier (režisérka, ktorá už raz natočila obdobne realistické zobrazenie života vo filme After the Wedding) cez neho odkrýva osudy štyroch ľudí, ktorých spojí (alebo rozdelí) jedna nešťastná náhoda. Každého z nich táto osudná udalosť zmení a každý si prejde nepredvídateľným psychologickým vývojom. Sú si navzájom odlišní a pristupujú k danej udalosti inak, čo pochopiteľne môže dôjsť k ďalším nešťastným udalostiam, útrapám a bolestiam. Každého z nich spája a ženie dopredu láska, no zároveň každý z nich vie, že sa musí zachovať správne a postaviť sa životu priamo. A teda ich chápete, zdieľate ich bolesť, súcitite s nimi a máte ich radi. Preto musím pochváliť ako veľmi prirodzene, autenticky a ľudsky pracuje Susanne s postavami (obzvlášť to je cítiť v dialógoch a záberoch, ktoré sa odohrajú potom, čo sa Mads poháda so svojou dcérou). Evidentne sa vyzná v ľuďoch a našich emóciách a preto som rád, že existuje takto ľudský režisér, ktorý ich dá pocítiť empatickému divákovi cez filmové plátno. Ale tak ako to bolo v prípade vyššie spomenutého After the Wedding, aj tu mi niečo chýbalo k úplnej spokojnosti. Neviem čo. Možno mi k tomu chýba nejaký čas, možno musím dozrieť a možno ma to malo "hitnúť" viac. Každopádne som rád za takéto filmy. ()
Reklama