Réžia:
Danny BoyleScenár:
Alex GarlandKamera:
Anthony Dod MantleHudba:
John MurphyHrajú:
Cillian Murphy, Naomie Harris, Megan Burns, Brendan Gleeson, Christopher Eccleston, Alex Palmer, Christopher Dunne, Luke Mably, Ricci Harnett, Noah Huntley (viac)Obsahy(1)
Keď skupina aktivistov za zvieracie práva vnikne do inštitútu pre výskum primátov, objavia šimpanzov priviazaných reťazami k laviciam, na ktorých sú obrazovky s hroznými násilníckymi výjavmi. Ignorujú varovanie zdeseného výskumníka (David Schneider), ktorý sa o šimpanzy stará, a bez varovania ich začnú odväzovať. V tom okamihu ich začnú rozzúrené zvery krvavo napadať až sa stane nešťastie. O 28 dní... Kuriér Jim (Cillian Murphy) precitne na opustenej jednotke intenzívnej starostlivosti jednej londýnskej nemocnice z kómy. Prekvapený a unavený putuje po chodbách a v izbách hľadá ďalších pacientov. Nakoniec vyrazí do ulíc, kde sa dožaduje pomoci. Útočisko hľadá v neďalekom kostole, kde narazí na hromadu mŕtvol. Vyruší ho však ostrý zvuk, zbadá kňaza (Toby Sedgwick) ale jeho blesková rýchlosť, krvou podliate oči a vražedné zvuky, vyženú Jima opäť na ulicu. Tupý zvuk privábi do kostola ešte viac „nakazených“ a Jim, v panike a zmätku uháňa temnými ulicami, kde ho prenasleduje stále sa zväčšujúce stádo. Náhly výbuch amatérsky vyrobenej zápalnej bomby ohlási príchod ďalších, ktorí zázrakom prežili – Seliny (Naomie Harrisová) a Marka (Noah Huntley). Odvedú Jima do bezpečia a začnú mu vysvetľovať akou infekciou je nakazený, že sa prenáša krvou a šíri sa po sekundách. Veľká Británia je ním zaplavená a oni nevedia, či sa o tom vo svete vie. Selina a Mark sa rozhodnú, že pomôžu nervovo otrasenému Jimovi, aby sa dostal k svojim rodičom (Christopher Dunne, Emma Hitchingová) – domov do Deptfordu. K malej výprave sa pridáva Frank (Brendan Gleeson) so svojou dcérou Hannah (Megan Burnsová). Zásoby pitnej vody a jedla sa míňajú. Skupinka hľadá východisko. Po vypočutí správ o počasí získajú informáciu o vojenskej jednotke kdesi mimo mesta. To by mohla byť záchrana. Deprimovaní stroskotanci však netušia, kde číha ešte väčšia hrozba. Nikto z nich nevie, že to najhoršie ich ešte čaká... O 28 DNÍ... (TV JOJ)
(viac)Recenzie (852)
Na prázdný Londýn nemohu zapomenout. 95 %. ()
V rámci žánru jde o nadprůměrný snímek. Především úvod filmu je hodně působivý. Když k tomu přičtu docela slušnou kameru a nenudící průběh, tak mi z toho vychází velice pěkné 3 hvězdičky. Bohužel v oblasti zombie hororů to nepřináší nic nového. 6/10 ()
Tak toto nebola moja šálka kávy, Danny či neDanny...Videné v rámci Challenge Tour Special - Filmový lov. ()
Skvělý a mnohé slibující začátek se zvrhne v meditaci o tom, kdo je "zdravý", a kdo "nemocný" - myšleno i v psychickém slova smyslu, přičemž konec to vše popře. ()
Jsou filmy, které mají zmatený scénář, divné repliky, spoustu logických lapsů, vypadají, že byly pořízené za pár šupů a natočené doma za stodolou a vy je musíte setřít.... A pak jsou filmy, které to mají taky, ale vy je za to ještě milujete. 28 dní poté se řadí k posledně jmenovanému. Jak začnou postavy mluvit trochu vážněji, divíte se, že herce netřískala hanba, když svůj text říkali (i když třeba Cillian Murphy ty kecy to odprezentovat tak, že skoro nevnímáte, co říká, ale JAK to říká:-), ale ono se to prostě dá přežít, protože ten film má atmosféru a napětí, které by mu jiné kousky mohly závidět. Pasáž, ve které po zámečku pobíhají zombíci, nadržení vojáci a slečny v červených večerních šatech je mile dekadentí. Konec v rámci celého kontextu vyznívá až moc happyendově, ale čert to vem. Já jsem si to užila. ()
Nedá se říci, že se jedná o zombie horor. Je to spíš zombie-zamyšlení nad stavem dnešní společnosti. Ovšem zamyšlení poněkud nedůsledné. Nejprve sledujeme putování hlavního hrdiny opuštěným Londýnem, pár honiček se zombíky, setkávání s přeživšími lidmi...klasika, nic převratného. Až na konci se nám dostane jakéhosi hlubšího rozhřešení, které mi svým vizuálním zpracováním trochu připomnělo Boylovu Pláž... hrdina tu běhá pološílený, polonahý lesem a vybíjí své nepřátele. Nakonec z toho vyplyne, že se člověk v mezních situacích dokáže chovat naprosto bezcharakterně. Zprvu jsem myslel, že film bude hledat odpověď na otázku, kam až má člověk právo zajít v situaci, která je pro něj bezvýchodná... vojáci chtějí ženy - ženy nechtějí vojáky, ale vojáci jsou silnější! Mají na to vojáci právo, když se s jinými ženami už nikdy nesetkají? Otázka nijak originální, leč aspoň nějaká... Boyle však na nic neodpovídá, jen co se zeptá, řešení zahází hromadou špatně nasnímané akce...ach jo. A to jsem ještě nezmínil o nelogičnostech, které vyplývají z pointy, která je...pozor,pozor, prozradím pointu... celá Británie je v karanténě, zbytek světa je v pohodě. Přitom se na začátku filmu tvrdí, že nákaza se šíří po celém světě. A taky nechápu, proč se přeživší vojáci prostě nepokusí zachránit (jako hrdinové na koci), a pasivně čekají (zabarikádovaní) na příchod nějaké ženy...Nejdná se o žádný vyloženě akční film, spíš o road movie po pusté Anglii s několika zombíky. Na filmu je rozhodně zajímavé zpracování - rychlý střih, vizuálně trochu jako předchozí Boylovi filmy. Ke cti režiséra rozhodně přispívá fakt, že nevytvořil další film o zombiích ala americké vzory, ale jakousi vlastní autorskou výpověď na dané téma. Není to sice výpověď všeříkající, ale osobitá. ()
Solidní, leč zapomenutelné. Víc se mi líbil začátek a bloudění osamělého muže pustými ulicemi Londýna a postupné objevování, co se to, do háje, stalo?! Druhá půlka je trochu násilný zlom, místo zombie apokalypsy film začne řešit apokalypsu lidských vztahů v mezní situaci. Nic proti, ale film je tak složený ze dvou odlišných částí. Náboženská hudba mě v tomto příběhu rušila, i když byla hezká. SHRNUTÍ: Některá probuzení jsou horší než noční můra. ()
Ten závěr, co to sakra mělo znamenat? Pseudozombiárna, u který už od začátku víme co jsou „zombie“ zač a kde „zombie“ umíraj vyčerpáním? Tady asi někdo hodně fetuje. 28 dní poté ale není úplný odpad. Začátek ve vylidněném Londýně byl perfektní. Je opravdu škoda, že film akorát okatě vykrádá klasiky žánru a nepřichází s ničím novým. Zpracování je velmi dobré. ()
Úplný začátek docela ušel, ale potom mě začal film dokonale uspávat. Já osobně nemám moc v oblibě zombie filmy, takže se to dalo čekat. Náboj se vrátil teprve s příchodem vojáků na scénu a jejich hlášek, když kosili zombíky na tom prostranství před domem. V tu chvíli si mě film naprosto získal a zapůsobil i na mé celkové hodnocení. ()
Do dneška nevím, jestli se mi režisérský styl Dannyho Boyla zamlouvá, nebo mě vlastně ruší. A 28 dní mi v rozhodnutí moc nepomohlo. Je to tak podivně minimalisticky akční a chvílemi epilepticky sestříhané, že nevím, co si o tom myslet. Ale ten prázdný Londýn je působivý. Obrovsky. 6/10 ()
"Pokud nás ta infekce zlikviduje, bude to jako návrat k normálu." Jedna z těch povedenějších novodobých mileniálových "zombáren". Vlastně to mnohem více funguje jako mezilidské drama. Sympatické, že se nesnaží na nic hrát, a hned od začátku nastiňuje, oč běží. K plusu jednoznačně Boyleův filmařský rozmach, velmi sympatické obsazení a hudba. ()
Podle mne celkem vydařený comeback Dannyho Boylea se zajímavou zombiejárnou, která je mnohem lepší, nápaditější než Resident Evil, který nemá s původní hrou téměř nic společného. ()
Od začiatku do konca výborná atmosféra, vyľudnené mesto na pohľadanie... slušné postavy, dobrí herci, iba trošku prehnaný koniec, ale veď nech - hlavne že som sa bavil. Hm, bavil... plnokrvne sa zabával a výborne odreagoval! Navodilo mi to také tie príjemné zimomriavky, ktoré so sebou ešte chvíľu nosíte a je vám z nich fajn. Boyle zabodoval, pretože sa (hlavne v úvode) trafil do jedného z najprimárnejších strachov a skrytej detinskej túžby zároveň - ten jeho postkatastrofický príbeh je akoby vytiahnutý z nášho spoločného podvedomia. Aspoň mne tak pripadal. Detaily nie sú podstatné. Výdatné sústo! [70%] ()
Jeden z mých nejoblíbenějších filmů a bezprecedentně nejoblíbenější film se zombie tématikou. Danny ukázal své filmařské umění a vytvořil adrenalinovou jízdu od začátku do konce. Spousta scén je navždy vypálena v mé mysli. S povděkem kvituji tyhle rychlé zombie! ()
Z počátku mě 28 dní nesmírně iritovalo, připadalo mi jako naprosto zbytečně vzniknuvší mix Dne Triffidů (nemocnice, Londýn, večer v bytě, úprk na venkov, nespokojenost s komunitou tam nalezenou), Omega man (rozuměj Já, legenda, krvežíznivá infikovaná monstra, která vycházejí jen v noci) a samozřejmě Úsvitu mrtvých (supermarket, pokus s autem uniknout "jinam", relativizace konzumenství) s akcentací na vysvlékání Kiliána Murphyho. Jenže to by mi zůčastněné postavy nesměly být čím dál víc sympatické, stejně jako Boylův použitý styl. Ke konci už jsem žral totálně všechno bez ohledu na logiku a cokoliv a happy end si sotva dýchaje doslova vymodlil. ()
Film, kde se z boje o přežití se stává, světe div se, boj o ženu. Boylův audiovizuální rukopis je šílený, místy z něj bolí oči, ale k podkreslení syrovosti příběhu sedí. Alex Garland nebude zrovna scénáristický génius, ale díky závěrečné (zvrhle zábavné) půlhodince mu odpustíte pomalý úvod (i když nákup v supermarketu je fakt roztomilý a vylidněný londýn fakt vylidněný.) Druhá část filmu je žánrově opět trochu jinde, než první (podobný jev u Sunshine). Kukadla Ciliana Murphyho na sto způsobů potěší.(Cillian má opravdu magické oči.) Závěr: Žádný zázrak to není, ale na jedno dvě zkouknutí příjemný brutální film. (3,5*) ()
hra na babu v novém kabátě,,,společnost de s dobou a pokrok si žádá své, a tak zatím co kdysi stačilo forhonta plácnout po lopatce a zařvat -mášbabu- ,dnes je třeba rozsápat mu hrudní koš,,,ale což, zvyknem si...ostatně jako vždycky.....jo, a oplátky se nepečou ()
(SPOILER) Vynikající začátek. Nemyslím ten úplný začátek s ochránci zvířat, ten byl sice také dobrý (a naplňuje staré rčení, že "cesta do pekla je dlážděná dobrými úmysly"), ale měl jsem na mysli následující scény, ve kterých Cillian Murphy nevěřícně chodí prázdnými londýnskými ulicemi. Muselo to být zajímavé natáčení, vylidnit tolik exponovaná místa v Londýně. Ale hlavně se mi hrozně líbilo dívat se na mou oblíbenou dětskou fantazii, kterou jsem získal po četbě několika katastrofických sci-fi povídek či knížek - octnout se úplně sám v liduprázdném městě, jídlo, oblečení a jiné věci si brát dle potřeby a chuti z regálů opuštěných obchodů a užívat si pocitu absolutní svobody moci jít KAMKOLIV a dělat COKOLIV (což jsem jako dítě pochopitelně nemohl). Muselo by to být existencialisticky nesmírně silné. A myslím, že moje první kroky by tenkrát určitě nevedly do kostela, ale do hračkářství nebo knihkupectví. Cillian si ovšem samoty moc dlouho neužije a rozjede se zajímavý příběh o Normálních prchajících před Zuřivými. Normální se sice sem tam chovají jako pitomci (cesta za rodiči, tunel), ale jsou vcelku sympatičtí a fandíte jim. Bohužel po odjezdu z Londýna film postupně ztrácí tempo a po (výborné) příhodě s havranem přichází zdlouhavý rádoby psychologizující a moralizující konec odehrávající se na vojenské základně, tedy na zámečku s (vypatlanou) vojenskou posádkou. To film okamžitě sráží na úroveň amatérských nízkorozpočťáků. A také dojde na obligátní bouřku se stroboskopickou frekvencí několika blesků za vteřinu, což je obligátní berlička každého tvůrcovsky impotentního režiséra, který neví jak jinak by zvýšil napětí. Poprvé mě to nešťastné zakončení dost otrávilo, těšil jsem se na další scény z liduprázdných měst. Ale první hodina a něco byla opravdu dobrá a tři hvězdy se mi zdají málo. ()
Nuda a to jsem radši 2 viděl jestli jsem já neudělal chybu ne neudělal. ()
Reklama