Réžia:
Adam McKayScenár:
Adam McKayKamera:
Linus SandgrenHudba:
Nicholas BritellHrajú:
Leonardo DiCaprio, Jennifer Lawrence, Meryl Streep, Cate Blanchett, Rob Morgan, Jonah Hill, Mark Rylance, Tyler Perry, Timothée Chalamet, Ron Perlman (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Dva astronomové vyrážejí na mediální turné, aby varovali lidstvo před smrtící kometou, která se řítí přímo na planetu Zemi. Zdá se ale, že to nikoho nezajímá. (Netflix)
Recenzie (1 236)
Čekal jsem algoritmem vyplivnutý schematický kus, který si zaplatil hereckou elitu světa. Dostal jsem ale naopak čistokrevnou satiru, která bez servítek ukazuje svět takovým, jakým momentálně opravdu je. Žádné přikrášlování, žádné emocionální vydírání nebo akční tornádo: jenom nastavené zrcadlo společnosti se všemi hodnotovými pokleslostmi a se vší korporátní chamtivostí napříč zdravému rozumu a volání duše. Naprosto nečekaný úkaz, který je z producentského aspektu odvážný a netypický - jsem nadšen. ()
Když si před filmem přečtete knihu The New Climate War od Michaela E. Manna, je to ještě o fous "zábavnější". ()
Velice nápaditá komedie, která jistou formou satiry poukazuje na zásadní světové problémy, neudržitelné rozdělení společnosti (zejména v USA) a hlavně poukazuje na lidskou přirozenost. Aneb povahu, kdy bez ohledu na všemožnou snahu, se stejně lidstvo ženeme jako to stádo tupých ovcí dolů z útesu. U příběhu jsem se velice bavil, odkazy na problémy ve světě i v USA byly velice trefné, i vtipné a musím především pochválit herecký výstup Meryl Streep a Marka Rylance, kteří ztvárnili perfektně role lstivých, ale přesto zabedněných prospěchářů, jenž hleděli vždy pouze na svůj vlastní benefit. ()
Osobně mi dost překážela přílišná parodičnost, mohlo to jít ještě víc pod kůži, kdyby to bylo o fous civilnější, ale předpokládám, že právě s tím tvůrci kalkulovali a odměřovali to jako zcizující, a tím odlehčující prvek, aby to pro cílovou skupinu diváků bylo vůbec vydržitelné, takže nic nenamítám, jsem ráda, že tohle existuje a finále je chtě nechtě velice působivé. Momenty jako modlitba u společné večeře a bubnující šaman se mi vryly. (Promítali jsme si s blízkými na Silvestra 2021, rezidence B12.) *~ ()
Ošklivá pravda v pěkném balení. Moc jsem se nesmál, spíš mi celou dobu mrazilo v zátylku a měl jsem pocit, že koukám na dokument o současnosti. ()
Napapaný DiCaprio si kráčí pro dalšího Oscara. Nevyrovnaný, ale místy nečekaně realistický snímek se silným poselstvím, který ukazuje kam až jsme se dostali a jak daleko už to zašlo. Můžeme se tomu zasmát, ale McKay nás chtěl ve skutečnosti vyděšit. Moderní horor obalený cynickým humorem a nadhledem. S názornými příklady špatných rozhodnutí, která sledujeme dnes a denně. Natočený i pro hloupé lidi. ()
Tohle mi jako příznivci The Younger Dryas Impact Hypothesis nedělejte. Těžko se mi hledá filmová výpověď mezi didaktickou nesnesitelností reality filmové a osobní frustrací z reality skutečné. Ale 'Dokumentární' není žánr, který bych automaticky přiřazoval k 'Apokalyptický'. Jsou lepší satiry? Ano. Chytá mě u nich větší deprese? ... více v deníčku ()
Nejnabušenější film posledních let a přitom taková nuda. Adam McKay se neuvěřitelně vyšvihl Sázkou na nejistotu, a to už mu nikdo nikdy neodpáře, a jsem rád, že náročnějšími tématy se zabývá i nadále. A i když jsem předem věděl, že to bude satira, moc jsem mu to tentokrát nežral a přišlo mi to zbytečně moc absurdní. A pravděpodobně jsem jedním z mála, ale i laciné. A vzhledem k nafoukné stopáži i lehce nestravitelné, ovšem na druhou stranu si říkám, že filmu v budoucnu musím dát ještě jednu šanci. A to překvapivě ne kvůli ani jednomu z herců. Leo tu příliš sympatický není, JLaw příliš upjatá, Meryl Streep vyloženě trapná a jindy sympatický Mark Rylance mě tu bavil snad ze všech nejméně. Ano, chápu, že to bylo tak cíleně napsané a je to jedna velká kritika společnosti tohoto stolení, na druhou stranu jsem nebyl lapen do sítí a několikrát jsem si na chviličku odběhl dělat radši něco jiného. ()
Trochu přepálená a šíleně ukecaná agitka za záchranu světa, kterou vyzdvihuje nahoru silný herecký ansámbl, slušný tah na branku a vyobrazení, nebo alespoň naťuknutí spousty témat, které nás lidstvo trápí a dříve či později je musíme nějak řešit. Nechybí stálice ve stylu bídného politického establishmentu, negativa sociálních sítí apod. Je jasné, proč se angažuje DiCaprio, mimo to ale potěší i třeba taková Ariana Grande, kde chci věřit, že jí docházelo proč je v castingu a proč hraje to co hraje. Škoda té délky a některých zbytečných scén "mimo téma". ()
„Opravdu jsme měli všechno. Když se nad tím zamyslíte.“ Dnešní doba podobnou satiru zatraceně potřebovala. Ocitli jsme se v období, kdy seriózní zpravodajství končí na druhé koleji, média a zábavní průmysl se doslova mění před očima, kyberšikana, fake news, umělost i lidská hloupost mají zelenou, lidé žijí ve svých bublinách, jsou posedlí sociálními sítěmi, mnohého okolo využívají vizionářští miliardáři… A umaštěný profesor a nesmělý mentor rázné doktorandky z oboru astronomie Michiganské univerzity informují vládní hlavouny o obří kometě, která za půl roku dopadne na Zemi. A nesrovná se zemí jen vilu bývalé ženy televizního moderátora. Několik hodin dřepí před Oválnou pracovnou, aby záhy zjistili, že jejich znepokojivý objev jaksi nikoho nezajímá. Všemožnými způsoby se pokoušejí přesvědčit společnost o naléhavosti situace, protože Bruce Willis se svou partou jsou už dávno v důchodu. Angažované, dravé, komické, alarmující, až smutné. Škoda hlušších pasáží v druhé polovině. Je to možná dané tím, že tvůrci střílí až do příliš mnoha směrů (jeden až dva motivy bych „ubral“), ale celkově velká radost. A to nemluvím o (uvolněných) hercích, kteří jsou do jednoho výteční: od Leonarda DiCapria (ten chlap je geniální), který projde největším vývojem, až po Jonaha Hilla, který je ukázkově arogantním hovadem. Kousavý Adam McKay na vrcholu (a rozhodně mnohem divácky přístupnější než v případě Vice a Sázky na nejistotu). ()
Moc nevím, jak se k tomuhle filmu postavit, čili moje hodnocení je ryze osobní a vyjadřuje zejména míru toho, jak moc mě tenhle film vlastně nasral. Miluju satiru, ale u žádné jsem nebyl takhle vytočený. Don't Look Up je vlastně tvořený pouze ze scén, které ve filmech nejvíc nenávidím - osoba A je totální debil, osoba B je inteligentní. Osoba A má veškerou moc. Osoba B nemá žádnou moc. Osoba B se snaží přesvědčit osobu A o něčem. Osoba A využívá svou idiocii a moc k tomu, aby udělala osobě B ze života peklo. A takhle je to pořád, i protože málokterý film má těch totálních debilů v sobě tolik. Nasrat je asi přesně to, co film z velké části chtěl, ale já na tohle nepotřebuju koukat. Já moc dobře vím, jak tenhle svět funguje, a to že na to pak koukám ve filmu v téhle mírně nadsazené ale přesto vlastně zcela reálné podobě, mě rozhodně nepobaví, protože to, co ten film zobrazuje a kritizuje, mě vlastně trápí nejvíc na světě a jsem z toho v konstantní depresi a zasahuje to do v podstatě všech oborů lidské činnosti. Takže ačkoliv je tenhle snímek udělaný výborně, vůbec na mě nefunguje jako komediální sci-fi, ale jako existencionální drama, které je ale natočené jako strašná kravina. Takže nevím, co si z toho mám vlastně odnést. Filmu si vážím a zároveň bych byl radši, kdyby vůbec nebyl (resp. kdyby ani nemusel vzniknout). Reálně jsem se zasmál až na konci při útoku bronteroka. Do té doby to bylo vlastně pouze o skřípání zubů a schovávání hlavy do polštáře. ()
Tak nevím, po všech těch nadšených ohlasech by člověk čekal skoro až novodobého Dr. Divnolásku. A přitom je to taková jednoduše satirická komedie s očekávatelným humorem na jedno brdo. Škoda. Ze všeho nejvíce mi K zemi hleď! připomnělo Smrt roku 2020, kdyby ji někdo nesoudný natočil téměř dvouapůlhodinovou. ()
Velice dobrý film, který se dokáže v určitých místech přesně trefit do černého. Celý film je vlastně hodně děsivý, protože vidíte odraz dnešní společnosti a úplně jsem rozuměla té frustraci hlavních postav. Scénář je výborný, perfektní herecké obsazení netřeba komentovat a docela mě překvapila i hudba. Opravdu doporučuji a musím ještě říct, že posledních cca 40 minut mě dokázalo opravdu zasáhnout. ()
Výborne som sa bavil. Trailer ma nijako zvlášť neupútal, ale film je iný level, našťastie...Keby to vždy tak bolo. Kvalitných a známych hercov je tu hromada a každý dostáva priestor. Niekomu stačí tak málo, aby si získal vašu pozornosť napr. Streep, Hill, Blanchet... DiCaprio napriek väčšiemu priestoru nestrháva na seba pozornosť za každú cenu, je jedným z nich, jeho prejav je taký civilnejší a skvele zapadol. Príbeh je úžasný, na prvý pohľad možno lacný, ale to spracovanie, dialógy a hlavne tá neuveriteľná podobnosť so súčasnou situáciou vo svete je neuveriteľná. Podobne tu dnes máme rozdelenú spoločnosť, rovnako zatvárame ústa doktorom, ktorý majú iný názor, médiá dostávajú peniaze od štátu a chrlia iba jednostrannú propagandu a pravda sa v médiách už nejak nenosí... Film skvele poukazuje na súčasnú zvrátenú spoločnosť, povrchnosť, nenažratosť, korupciu, ovládanie... Veľmi trefný film, ktorý presne poukazuje kde sa ľudstvo v súčasnosti nachádza. 80%. ()
Žalostně nezábavný film o dnešním legračně rozbitém světě (např. kniha Radujme se pracuje s podobným tématem 100x lépe a uvěřitelněji), vlastně takové globální Vrtěti psem 2. Dlouho jsem si zvykal na tu svébytnou tragikomickou atmosféru, a chytlo mě to až ke konci. Leo naštěstí parádní po celou dobu. [Netflix] ()
Velmi vhodne pre “tych spravnych ludi”… ()
Je tam toho az prilis vela, no aj tak dostatocne zabavne s dolezitou temou. Vsetci si to uzivaju a cim viac sa to blizi ku koncu, vie to byt strhujucejsie aj vtipnejsie. Skoda, ze to nie je rezijne vypucovanejsie, aby vznikla buduca klasika. 7/10 ()
Zhruba na podobné úrovni jako Sázka na nejistotu. Líbilo se mi výstupy z Bílého domu a krásně ukazovaná hloupost dnešní doby, stejně jako jasné cílení na covidově hysterickou dobu. Prakticky se nás ta hysterie jaksi drží dodnes. Já ji tedy jasně cítím. Tuším, že druhý hrdinný Armageddon by se určitě nekonal. Už by se neobjevil další Bruce Willis, aby nasedl do raketoplánu, aby zachránil planetě zadek. Kdepak lidé jsou dnes ekonomicky naprosto zblblí a jak se v Don't Look Up ukázalo, daleko více než vlastní životy by je zajímaly nerostné bohatství meteoritu. Zkrátka. Netflix natočil zase po delší době něco konečně zajímavého. Není to úplná pecka, protože je to samozřejmě zbytečně dlouhé, ale má to své geniální chvilky. Jonah Hill je opět ve formě. 75% ()
K zemi hleď! je podbízivá fraška, která se ani nesnaží zakrýt, že jejím hlavním účelem je zesměšňování "druhé strany" polarizované společnosti. A na můj vkus to s tou fraškovitostí příliš přehání. Bohulibá snaha, která zjevně stála za vznikem filmu, totiž poukázat na neřešení hrozby globálních změn klimatu, je utopená v záplavě gagů kolísavé úrovně, které se po krátké době začnou do značné míry opakovat a jejich pointa se stane předvídatelnou. Navíc samotná metafora komety ohrožující život na Zemi je příliš zjednodušující a extrémní na to, aby podnítila reflexi - byť humornou - současného stavu debaty na toto téma (a stejně zjednodušeně a extrémně zobrazuje i mezilidské vztahy). Ano, vtipy na adresu Trumpova elektorátu (a celé mašinerie kolem) v tomto filmu jsou občas (pro liberála) zábavné, jejich konzumace však vyvolává (alespoň u mě) divnou pachuť déjà vu bez katarze; podivný pocit, že se koukám na věci, které mě v reálném životě neskutečně iritují, ale nějaké uspokojení, že se z těch věcí alespoň udělá legrace, se - oproti očekávání - nedostavuje (snad protože McKay zvolil přesně ten primitivní způsob, který nic neřeší). Nikoho k uznání existence problému a nutnosti jeho rychlého řešení (změny klimatu nebo aktuálně covid) nepřesvědčíme tím, že mu povýšeně budeme říkat, že je blbec... Film tohle dělá. Sice správně poukazuje na mediální cynismus, politický oportunismus, antiintelektuální tendence a negativní vliv technologických korporací na životy obyčejných lidí i celých společností, avšak činí tak prvoplánově a selhává v tom hlavním, co dělá satiru satirou: kritika přesahem. Vlastně pouze ukazuje, co je zjevné, a nekritizuje - pouze zesměšňuje, a to na úrovni Baldwinova fraškovitého ztvárnění Trumpa v Saturday Night Live (a nataženě do neúměrné délky). V tomto smyslu film může fungovat jako pouhý ventil frustrace, nikoli jako relevantní příspěvek "kulturní fronty" do debaty o řešení jakéhokoli problému (tedy nulový přesah + jednoduchý humor na první signální; chápu, že je těžké v dnešní době Trumpů a Babišů dělat satiru, ale pouze "ukázat" Trumpa a jeho příznivce a jeho/jejich absurdní chování ještě posunout do většího extrému prostě není humorné...). Navíc McKay sám zhusta využívá to, co tak posměšně ukazuje: Svůj film postavil na povrchní řachandě, v níž zástupci elit a pohádkově bohatých a angažovaných celebrit (DiCaprio, Streep, Blanchet, Lawrence atd.) prostřednictvím globální technologické platformy (Netflix) zneužívají své diváky a jejich frustraci pro svůj "boj", a to prvoplánovým povýšeným vysmíváním se těm méně šťastným, kteří naopak zase svoji frustraci ventilují vzdornou vírou v jiné elity a jiné globální platformy. Film, který je v celku dost roztříštěný a jako komplexní satira vůbec nefunguje, je nakonec nejsilnější ve vážných momentech, zejm. ve finální scéně rodinné večeře, kdy se dobře manifestuje potřeba kolektivního semknutí a odmítnutí prázdných únikových berliček založených na sebestřednosti a nezdravém individualismu. Příznačně pro tento film jsou tyto dobré momenty vzápětí rozmělněny v kaši trapnosti zbytečných titulkových scén. () (menej) (viac)
Co k tomu říct? Poprvé když jsem viděl plakát k filmu s hlavním protagonistou Leonardem, jakožto i jedním z ekolídrů dnešní doby v mém oblíbeném žánru katastrofických filmů, zajásal jsem zvědavostí. Po prvních pár minutách jsem si ale uvědomil, jak na tenkém ledě se tento žánr pohybuje a člověk na to musí být dost uvědomělý, aby si to mohl užít a musím říct, že podání v tomto žánru je to velice těžké. Nevím proč, ale vzpomněl jsem si na film Mars útočí! (1996) , který s tímto v mnohém spojuje a to jak naivním chováním prezidenta USA, tak i celkovou ironií lidstva na blížící se nebezpečenství, ale také hvězdným obsazením. Tedy až na výrazný rozdíl, že K zemi hleď! je mnohem lépe propracovanější v detailech a v podstatě je to takovým obrazem dnešního světa, kdy hlavní roli hrají masmédia, které v mnohém ovládají sociopati a jiní zvláštní tvorové a zneužívají lidské naivity pro svůj vlastní prospěch. Osobně, ale stále doufám, že takto bychom jako lidstvo nedopadli, i proto mi tento žoviální styl ironické satiry byl spíše proti srsti a stěží jsem to dokoukal do konce. Můžu říct, že mi komedie v katastrofických filmech nevadí (Armageddon (1998), Den nezávislosti (1996)), ale asi ta nečinnost a laxnost bohužel v tomto žánru ano. I proto již nyní netrpělivě vyhlížím Moonfall (2022). ()
Reklama