Réžia:
Paul Thomas AndersonScenár:
Paul Thomas AndersonHudba:
Jonny GreenwoodHrajú:
Alana Haim, Cooper Hoffman, Sean Penn, Bradley Cooper, Tom Waits, Benny Safdie, Skyler Gisondo, John C. Reilly, Joseph Cross, Maya Rudolph (viac)VOD (1)
Obsahy(3)
Lékořicová pizza je nadčasový příběh Alany Kaneové a Garyho Valentina, kteří vyrůstají, dospívají a zamilovávají se v údolí San Fernando v roce 1973. (Magic Box)
Recenzie (173)
Takové pěkné stylistické cvičení, ale ten scenář si P.T.A. za rámeček nedá. Nicméně bavil jsem se a s hudbou umí Anderson pracovat stejně, jako Tarantino. A Cooper Hoffman je herecké zjevení, borec. ()
Once Upon a Time in Hollywood bez hereckých star-power leaderů. A bez velkého finále. Období sedmdesátkového Los Angeles vykresleno stejně bravurně jako u Tarantina, dokonce s použitím rádiovsuvek na soundtracku, ale scénář průměrný. Více jak dvouhodinové poflakování se mladé dvojice, mezi kterou to jiskří ale která ne a ne se dát dohromady, není dostatečně cute, vtipné ani romanticky hřejivé. Menší role ego-excentrika Bradleyho Coopera jako jediná z filmu vyčnívá a vzbuzuje emoce až napětí. Bohužel jenom na krátko. ()
Že je to jen o jakémsi poflakování mi nevadí zdaleka tolik jako Alana Haim. Kvůli tomu, že kapele Haim točim klipy, pošlu svuj film do kanálu? Myslete si, co chcete, ale o co je Cooper Hoffman lepší, o to víc je ona marná a hlavně je šeredná, to si toho nikdo nevšiml? A ono by to ani tak nevadilo, on taky neni žádnej manekýn, ale je roztomilej, přirozenej a talentovanej, taťulda by na něj mohl být pyšnej, ale bohužel k sobě nemá ženskej protějšek, dík kterýmu by člověk mezi nima cítil nějakou chemii. Škoda, přeškoda. ()
Oscar 3 nominace: Nejlepší film, Režie, Scénář ()
Stoprocentní pocitovka, malý, nezávislý film, ale tak trochu jen sled historek, bohužel. Už pár let čekám, kdy PTA vytvoří nějaký opravdu velký film. Hoffmanův syn je jak on sám za mlada, to jsem teda zíral. 70%. ()
Od režiséra nic nového, čím by mě na první dobrou uchvátil. Příběh nezajímavých lidí, kteří dělají strašně nezajímavé věci. Navíc Alana Haim mě vůbec nijak neuchvátila, zatímco Cooper Hoffman nezapře vzhledem, ale i super výkonem svého tátu. Jediné, co si ale vysloveně zaslouží pozornost je dobový soundtrack. S muzikou totiž Paul Thomas Anderson vždycky umí fantasticky pracovat. No a pak pár vedlejších rolí. Hlavně teda Bradley Cooper, který jediný rozčeřil vody nudy. Kdo má ale rád režisérovy filmy a jeho příběhy o zbytečných lidech, tak ten bude nejspíš standardně spokojen. ()
║Rozpočet $40miliónov║ Tržby USA $17,318,007║ Tržby Celosvetovo $33,246,637▐ Zívačka. /25%/ ()
PTA si dal zasloužený oddech, jenž si dopřál třeba Scott s Dobrým ročníkem nebo Tarantino s Tenkrát v Hollywoodu – a kupodivu mi to dost sedlo. Jasně, Lékořicová pizza je v jádru film „o ničem“, zároveň se však jedná o skvělou dobovku, jíž nikdy nedojdou trumfy. Každá postava je výrazná a nekoukaná (Bradley Cooper vládne!) a každá pasáž tu zaujme něčím trochu jiným. Anderson obchází spoustu klišé, a na ta povinná si alespoň šikovně chystá půdu (běhání!), čímž vzniká svěží oddechovka, která mě na dvě hodiny bezezbytku pohltila. Lidé, kteří budou vyžadovat tradičně vystavěnou a odvyprávěnou romanci (anebo novou pecku od režiséra Až na krev), samozřejmě krutě pohoří. Fanoušci Richarda Linklatera nebo Camerona Crowea by ale tuhle malou sedmdesátkovou radost prospat nemuseli. ()
Do strhující dramatičnosti a osudovosti některých předchozích Andersonových filmů má tahle prosluněná romance o dospívání velmi daleko. Namísto toho nabízí zabíhavé vyprávění v duchu mladých, nesoustředěných životů. Lékořicová pizza nechutná hned po prvním kousnutí, ale časem se dá projíst k příjemnému nasycení. Více zde. ()
Úžasně zrežírovaná a napsaná komediální romance o platonické lásce s rozdílem 10 let, kdy klučina se chová příliš dospěle na svůj věk a holčina příliš mladě. A to je důvod proč to funguje a proč se schází někde mezi. Moc jsem si to užil a strašně mě to vtáhlo i díky neznámým hercům v hlavních rolích. Proto nechápu rozhodnutí tu mít sem tam cameo role slavných hvězd. Přesto velmi příjemná a feelgood věc, jakých vzniká málo. Nemluvě o neuvěřitelné péči o detail, kdy člověk ani na chvíli nepochybuje, že byl přenesen v čase, podobně jako u Tenkrát v Hollywoodu. 8/10 ()
Vítejte v časech lékořicových pizz, tedy v éře gramofonových desek. Unikátní (silně autenticky působící) filmový výlet do 70. let v USA pohledem PTA = nejdivnější romantická komedie, co si jen lze představit...tady nejde úplně tak o děj a strhující dějovou linku, ale o pocit z té doby - a ten se PTA skutečně podařilo zachytit...asi podobně jako už v jeho předešlých Hříšných nocích... Mimochodem tyhle filmové výlety do Hollywoodu začínají být poslední dobou celkem v kurzu - Tarantino i PTA na to jdou ale každý po své vyzkoušené cestě... Tenkrát v San Fernandu... PS: Paul Thomas Anderson a jeho casting i práce s herci je fascinující - svého předčasně zemřelého dvorního herce Philipa Seymoura Hoffmana kreativně nahradil jeho synem Cooperem Hoffmanem - a byla to trefa do černého! - stejně jako přesdtavitelka hlavní role Alana Haim nebyla vybrána náhodou - zpěvačka skupiny HAIM sice v celovečerním filmu jako takovém debutuje, ovšem PTA děvčatům z HAIM pravidelně už nějaký čas natáčí videoklipy... ()
Pro někoho šťastný návrat k Andersonovým kořenům, pro mě bohužel právě návrat k Andersonovým kořenům. Mnohem raději bych viděl nějakou ambiciózní drámu, které posledních patnáct let akademii v pravidelných dávkách servíroval, než rozpačitý výlet do oblíbeného údolí. Tak jako jsem byl kdysi zmatený u subjektivně nepříjemných Opilých láskou, cítím se podobně i dnes, u série řadových historek s podmíněným zcizovacím efektem, kterým chybí pevný základ. Nevím, k čemu je mi psychopat na motorce nebo maniak na benzince. Nahazují obraz doby, který sedmdesátkám dělá medvědí službu a jen zvyšují frekvenci kroužení hlavní dvojice, která k sobě na první ani na druhý pohled nepasuje. S osvědčenými vypravěči potulných mladistvých příběhů nemá ani cenu srovnávat. ()
PTA vytvořil nenápadně geniální fresku okraje světa šoubyznysu v L.A. sedmdesátých let, kam už jen vzdáleně dopadá zář opravdových velkých jmen, ale o to víc k sobě vábí všemožné bizarní figurky vyžilých hvězd, příštipkářů, odrostlých dětských aktérů, padlých šoumenů a přestárlých hledačů talentů. Každá postava, i když se mihne jen v jedné scéně či záběru, díky bravurní režii a pečlivému castingu sálá celým odžitým životem. Ale především je to dokonale odpozorovaná óda na ambivalentní vztahy a přísliby mladé lásky. ()
Setkání a orbit dvou spřízněných duší; tonálně precizní a pocitově vzletná nekonvenční romantika, podmanivá "time capsule" vzpomínka na sedmdesátá léta a San Fernando Valley. Kámen úrazu bude až příliš volná struktura a slabší příběhová nit, ale kupodivu i tak (možná právě proto) mi to sedlo, přijdu si až lehce očarován. Značný appeal vnesla debutující hlavní dvojice, září i pár vedlejších postav v čele s exhibicí Bradley Coopera (schválně kdo zaznamená, že tu je i John C. Reilly, nápověda: Herman Munster). Líbilo ♪♫ ()
Paul Thomas Anderson vede svoje herce s takovou bravurou, že se jen dívat na detaily herců je filmová extáze. Co potom když uprostřed filmu najednou vybuduje takový couvací thriller, tak to už rovnou ležím na márách a je mi ukrutně blaze. Chemie, vztahy, náznaky, nedořečenosti, všechno šlape v tak rozkošnickém rytmu. Převeliká nádhera. ()
Anderson servíruje další poctu své oblíbené dekádě, kterou se pokusil zabalit do netradičně pojaté romance. Tentokrát vsadil na neokoukané obličeje. Otylý Hoffman alespoň zdědil slušnou dávku talentu po otci, ovšem Haim nemůže být obletovanou holkou od vedle. Nemá smysl chodit kolem horké kaše, je odpudivá a finále kvůli jejímu obsazení nemá žádnou šťávu. ()
Nic víc než 2 hodiny dlouhá nuda. V podstatě jde pouze o nepříliš zajímavý příběh o třicetileté židovce, co tráví veškerý svůj čas s partou chlapců okolo 15-ti let až se nakonec do jednoho z nich zamiluje. Vážně inspirativní... Za nejzajímavější scénu považuji zběsilou jízdu se stěhovacím náklaďákem způsobenou benzínovou krizí. Zbytek nestojí za zmínku. 36% ()
Více než o příběhu, který se hodně toulá, je Lékořicová Pizza o zachycení pocitu. Paul Thomas Anderson navíc bere diváka na tak poutavá místa a za zajímavými charaktery, že si mě tímhle roztomilým chaosem získal. ()
Mám rád tyto typy filmů a rozhodně jsem se rád vrátil do časů, kdy se točily filmy jako Almost famous. 130 minut je ale na podobnou žánrovku hrozně moc a ačkoliv chápu, že je dané téma srdcovku pro PTA, patřím mezi ten typ obecenstva, kterému film příliš nesedl. Kamera je krásná, hlavní dvojka méně, leč sympatická, ovšem to tempo je místy až vražedné. ()
Přemýšlím, kdy jsem naposledy viděl podobně podivnou filmovou romanci. Ani bych se nedivil, kdyby to bylo před pěti lety zrovna na Andersonově Niti z přízraků, která šla taky takříkajíc "o kousek dál". Hlavní dvojka je opravdu po čertech zvláštní (ať už vzhledem nebo věkem) a na plátně se epizodicky protočí nejedna známá osobnost (Sean Penn nebo Bradley Cooper). Běžný divák tak může mít trochu problém s tím, že je spousta vedlejších linek na první pohled jen banálně načtrtnutých a zdánlivě neukončených, ale ono to docela funguje. Lékořicovou pizzu už pro její specifické pojetí znovu vidět nepotřebuji, ale zážitek to byl zajímavý. P.S.: Taky by to mohli dávat i v českých kinech. ()
Reklama