Réžia:
Konrad WolfKamera:
Werner BergmannHudba:
Kara KarajevHrajú:
Donatas Banionis, Fred Düren, Tatyana Lolova, Rolf Hoppe, Mieczyslaw Voit, Gustaw Holoubek, Wolfgang Kieling, Martin Flörchinger, Peter Slabakov (viac)Obsahy(1)
Jako dvorní malíř dospěl Goya k uznání i bohatství. S vévodkyní Albou ho pojí vášnivá láska, zároveň opovrhuje namyšlenou aristokratkou, kterou v ní stále vidí. Goya věří na krále i na církev a užívá si své postavení u dvora, přesto se cítí spojený s lidem. Jeho spolupracovník a přítel Esteve ho přivede do kruhu patriotů, kteří chtějí změnit zem. V Madridu potkává v taverně zpěvačku Marii Rosario a později musí být svědkem, jak je odsouzena inkvizicí. Čím hlouběji proniká do života lidu a čerpá z něj inspiraci pro svou tvorbu, tím více se zvyšuje vnitřní bolest způsobená poměry v zemi. Nakonec se sám Goya ocitá v hledáčku inkvizice – a místo rezignace volí exil... (Das Filmfest)
(viac)Recenzie (8)
Je radost dívat se na film, který dokáže věrohodně a se zápalem zobrazit proslulého umělce prostřednictvím jeho umění a jeho doby. Umělec-dílo-doba jsou svatou trojicí, a pokud není východiskem i cílem filmu právě tato komplexnost, dopadne to většinou špatně. Poznámka bokem: výborné Formanovy Goyovy přízraky si kladly jiné cíle: obraz doby, obraz vyhroceného ideologického střetu, konflikt jedince a moci, Goya byl tudíž logicky pouze vedlejší postavou. Wolfův Goya..., natočený před čtyřiceti lety, může sloužit jako vynikající příklad a vzor životopisného žánru. Tvůrci se vyvarovali senzacechtivých a prvoplánových redukcí zmíněné triády umělec-dílo-doba, tj. redukcí, které jsou častou, ba čím dál častější pohromou filmových biografií (za všechny např. filmy Oscar Wilde, Modigliani, Úplné zatmění...). ()
,,Parádi sa ako páv a smrdí ako Turek..." Historický artový film o slávnom maliarovi na konci stredoveku, svojou výpravou a farbitosťou pútavý ako samotné Goyove obrazy. Zachytáva dôležité stretnutia Goyu na kráľovskom dvore, výtvarné umenie i zákulisie kontroverzného života maliara, lásky, konflikty i vnútorné rozpory... pohráva si s paralelou Goyu k prototype postavy Dona Quijota, stáva sa statočným, ale súčasne bláznom. Uznávaným a zároveň v istých okamihoch nepochopeným. Medzi najzaujímavejšie scény patrí jednoznačne dlhý inkvizičný súd proti kacírom a vyjadrovaniu revolučných myšlienok prostredníctvom piesní. 90% (Challenge Tour 2018: 30 dní so svetovou kinematografiou) ()
Životopisný film o španielskom maliarovi, ktorý provokuje inkvizičnú cirkev a tak musí pykať. Divné, že si krajiny Východného bloku vybrali historickú tému zo Západnej Európy a nie nejakú vlastnú. Film má príliš dlhú stopáž a mnoho hluchých pasáží. Niektoré momenty zaujali, napríklad spory s inkvizíciou či svojské vzťahy s kráľovstvou rodinou (maliarovo zápasenie s kráľom v kráľovskej záhrade pred očami dvora bolo srandovné), ale väčšinou ma príbeh nedokázal namotať natoľko, aby som si film chcel pozrieť znova. ()
ocenenia : MFF Moskva 1971 - Špeciálna cena poroty ()
První 70 mm film, který byl u nás dabovaný. Jinak se 70 mm filmy zpravidla z technických důvodů pouze titulkovaly. Dobové materiály však o filmu hovoří jako o sovětském počinu... ()
Reklama