Réžia:
George MillerKamera:
Simon DugganHudba:
Tom HolkenborgHrajú:
Anya Taylor-Joy, Chris Hemsworth, Tom Burke, Lachy Hulme, Alyla Browne, George Shevtsov, Nathan Jones, Josh Helman, Angus Sampson, John Howard, Charlee Fraser (viac)Obsahy(2)
Anya Taylor-Joy a Chris Hemsworth hrají ve filmu Furiosa: Sága Šíleného Maxe, který natočil oscarový režisér George Miller a který je očekávaným návratem do kultovního dystopického světa, jenž vytvořil před více než 30 lety ve velkofilmech o Šíleném Maxovi. Miller se nyní znovu vrací se zcela novým originálním, samostatným akčním dobrodružstvím, které odhalí původ mocné postavy z několikanásobně oscarového celosvětového trháku Šílený Max: Zběsilá cesta. (Vertical Entertainment)
(viac)Recenzie (535)
Akurat po predpremiere, a musim povedat film nesklamal. Ubehlo 9 rokov od Fury road a Miller to ma stale v sebe. Co sa tyka Furiosy, ano vidno tam to CGI, niekedy dost niekedy zase nie. Film ako taky je masterpiece, ci uz kamerou alebo zvukom ktory je dokonaly. Urcite chodte do kina, tento film si to pyta. Tiez chvalim jedno male cameo :). ()
Příběh Furiosy a její očekávané pomsty, navíc s větším nahlédnutím do Citadely, je dramaturgicky hutnější než nekonečná honička v prvním filmu. Přesto není ani v nejkrutějších scénách či náznacích citů bůhvíjak emotivní. A hlavně nemá Toma Hardyho. Postava Furiosy, od dětství modelovaná násilím, nelidskostí a hnusotou, je ale dostatečně silným tahounem, dynamika filmu je od první scény neskutečná a ty šílené masky a kostýmy, spolu s vizuály a detaily v nich, naprosto úžasné. Filmařský vrchol scénografie a tvoření originálního fantaskního světa. Chrisovi Hemsworthovi jsem měl ale problém toho šíleného záporáka naplno uvěřit. ()
Dechberoucí festival perverzních nápadů Jirky Milera. Je prostě démon, anebo v předraqovém věku jede na nitru! Další pokračování jeho postapoporna s postiženými z australského automotoklubu je skvělou ukázkou toho, že i dnes, v dobách odporných digitálních mrdníků, může být film technicky dokonale moderní, a přitom stylem dokonale staroškolský. Už dlouho jsem neviděl něco tak nádherně natočeného, s krystalicky čistým obrazem, famózní kamerou, fantastickými exteriéry, mrazivou hudbou a třemi prdelemi úchylně perfektní až nádherně zvrácené analogové akce s minimem omalovánek. Jirka dokonce dokázal i další neuvěřitelnou věc, a sice, že filmu skoro neuškodil ani prkenný pozér Homothor, kterého Pan režisér dokonce donutil i párkrát nakrabatit čelo. Anebo to možná bude spíš tím, že toho Dementa, boha hromü, ve skutečnosti hrál skvělý velkobritský herec Mark Gatiss. Vcelku zajímavou markantou posledních dvou dílů se jeví to, že ústřední postava je tam de fuckto úplně k hovnu. Tudíž tak jako v předchozí Fůře na cestě zcela zbytečný Tomáš Tvrdýy jen tak celou hrací dobu nepodstatně čuměl jako tvrdé „y“, i tento díl by se klidně obešel bez obskurně odporné Aničky Krejčí – Radostné, která tu s očima na spáncích jen tak bezradně čumí každým po jiné mouše a sem tam prostě vystřelí jazyk a nějakou slupne, zatímco všichni ostatní mutanti, postapo potrati, animální hovada a jiné obludy parádně rozjebávají obskurní vehikly a vzájemně se brutálně koxují. No, rozhodně by jeden musel být řádně ozářený, aby uvěřil, že z takové zrůdičky by někdy mohl vyrůst seksy Theronovic Karlík! Ovšem to z mé strany není vůbec žádná výtka, byl jsem tou vizuálně dokonalou hn - hnn – hnnnnnn banalitou naprosto oblažen a uchvácen, až jsem měl po skončení chuť narazit volant i na vytuněnou dvouventilovou sekačku Stiga a s nějakým rozeným invalidou či retardem brutálně rozjezdit bankr na nejbližším golfovém potratišti. ()
´Mad Max´ je australský kulturní poklad, který měl zůstat jenom u tří, respektive čtyř dílů. První hodinu mi to přišel jako takový sled mini-příběhů, kde nechutně přehrávající Hemsworth sebou škube jako holub, když zrovna zobe zrní a svým (ne)herectvím z toho dělá vlastně takové na sebe navazující polo-komediální skeče, které fakt v sáze Mad Maxe vídat nechci. On tu byl nejslabším článkem filmu. Tím dalším tu byla přemíra zřetelného greenscreenu a přestylizovaných barviček. Tehdy před lety, u prvních dvou dílů jsem obdivoval tu punkovost, která z nich čišela. Punkovost, která souvisela s nízkým budgetem, kdy se všechno dělalo takříkajíc na koleně, kdy wastelandery hráli skuteční motorkáři, policajty skuteční policisté, rekvizity se vymýšleli v pauzách při natáčení a čišela z toho divokost a opravdovost, kterou Miller částečně oživil ve stejně divoké ´Fury Road´. Tohle má spíše blíže ke třetímu ´Dómu hromů´, který byl rovněž přestylizovaný a nevěrohodný v zobrazení postapo světa. Nevěřil jsem tomu. Šílenému Maxovi nesluší nabobtnalý rozpočet, protože pak se Miller neudrží a ve snaze tam narvat toho co nejvíc, je to s ním jako v té pohádce o pejskovi a kočičce, co vařili dort s tolika ingrediencemi, až se z toho poblinkali (scéna z lomu je příliš over the top). Postupem času zjišťujete, že vás osud Furiosy vlastně ani moc nezajímá, protože pro vás, na rozdíl od Mela Gibsona, není stěžejní určující postavou, neprožíváte to s ní a k tomu se celou dobu modlíte, ať tam je co nejméně Hemswortha. Vlastně jediné, co stojí za vyzdvihnutí, je desetiminutové dobývání cisterny, protože z něho je cítit ta punková opravdovost, kde si poctivě mákli kaskadéři společně s těmi, co vymýšleli choreografii. A to mi přijde málo, Georgi. Moc málo. ()
Furiosa pracuje nečekaně. V podstatě zahazuje všechny prvky, které dělaly předchozí díl unikátní a namísto nekonečného adrenalinového tripu volí cestu metodického vykreslení příběhové fresky jednoho zničeného světa. Dobrý nápad, který střídá osobní perspektivu s větším záběrem - pokud jsme minule byli taženi vlastně jen jednou cestou, tentokrát jakoby koukáme na vše z druhé strany a různých úhlů. Jenže se tam toho upřímně moc neděje. Jsou to podrobněji rozepsané věty, které už jsme slyšeli, ale v mých očích ne dostatečně, aby mi daly víc, než původně rozseté střípky ve Zběsilé cestě (o fungování jednotlivých měst a jejich obyvatelích se nedovíme za celou dobu prakticky nic, zásadní dějové zvraty jsou pravidelně řešeny mimo obraz nebo triviálně). Mnohem víc, než "nacpeme do filmu, co nám stopáž dovolí", bych něco takového chtěl vidět pořádně rozpracované v seriálovém formátu. Film pro mě pocitově zkouší všechno a nic pořádně. Včetně té akce, která se chce také vymanit z okovů milovaného předchůdce, ale tím, že ji Miller na sílu připravil o klíčovou hudbu, akorát nechtěně zodpověděl na otázku, jestli by Zběsilá cesta tak dobře fungovala bez úderného soundtracku. Podle všeho ne. Na Furiose je vidět hodně úsilí a osobního přístupu. To se vždycky cení. Ale na rozdíl od Duny jsem se do jejího světa, navzdory veškeré snaze, nedostal o nic víc, než ve Zběsilé cesty. Rozhodně jsem se ale mnohem víc nudil. 50 % ()
A víš co je na tom nejlepší ? Frajerovi, který takovejhle biják udělal je 79 let !! A teď si to porovnej s těma blevajzema co nám servírujou borci o 40 let mladší. Film, má neskutečný vizuál, akční scény, které mají nápad, nadhled a na rozdíl od milionu dalších akčních scén v milionech akčních filmů, tyhle jsou neokoukané, netuctové. Dobývání auta trvá asi 30 minut a já si při této pompézní práci s kamerou připadal jak když žeru svatební dort - pořád nemám dost a pořád nejsem v nejyvšším patře u třešničky a moc se těším až u ní budu,protože jí sežeru i s peckou. Přesně takhle na mě působí veledílo mástra Geroge Millera. S chutí žereš každej záběr, ale už se nedočkavě třeseš na další patro. ()
Furiosa byla ještě dítě, když ji unesli z domova. Vyrůstala obklopená násilím a šílenstvím, nikdy ale nepřestala toužit po pomstě. V pustině se schyluje k válce mezi dvěma armádami brutálních diktátorů. A Furiosa hodlá být v první linii. George Miller se vrací do krutého postapokalyptického světa, ale trochu jinak, než byste možná čekali. Akce je pořád hodně a v jedné jediné scéně je tolik nápadů, že by z toho ostatní hollywoodské blockbustery mohly žít několik let. Prim tu však tentokrát hrají komplexnější postavy a především větší snaha o ponoření se do světa plného chaosu a objevování, že i ten má svůj řád. Miller natočil další ze svých vizuálně opulentních a nekompromisních vizí a ví, že si může dovolit nejít naproti divákům, kteří očekávají jen víc toho, co dostali minule. ()
George Miller počkal od Zběsilé jízdy devět let, mezitím si natočil nezajímavý romantický fantasy a pak si opět vystřihl jeden z nejlepších akčních filmů posledních let. Furiosa je totiž dle očekávání opět totální pecka, byť v mnoha ohledech jiná, než předchozí díl. Vypráví epický příběh Furiosy, která si jde za pomstou a nezastaví ji ani jeden z nejbrutálnějších filmových světů, který se na plátně vůbec kdy objevil. Jenže brutalitu tu střídá absurdistán a tak to tu diváka chtě nechtě musí bavit. A to i přesto, že se na plátně dějí momenty, které divák nechápe, že se v mysli někoho vůbec mohou zrodit. Popravdě jsem měl místy pocit, že sleduji nějakou Tarantinovku na steroidech. Hlavně v druhé polovině během plánované pomsty to bylo hrozně znát. Chris Hemsworth si ale svojí roli dokonale užil. Anya Taylor-Joy a její mladší já Alyla Browne tu také byly skvělé, ale nejsympatičtěji (což je v tomto světě jev prakticky nevídaný) tu na mě působil Tom Burke. Všichni do jednoho jsou pak součástí příběhu, který je opět velice drsný, efektivní, zábavný, ale i místy nelogický a hlavně na rozdíl od Zběsilé jízdy už to není takový šok. Proto čtyři hvězdičky. Každopádně čtyři velice silné hvězdičky a už teď tuším, že se bude jednat o jeden z nejlepších filmů roku 2024. ()
Je to jiné, ale ne špatné. Redefinice toho, jak by měl vypadat našlapaný akčňák 21. století se nekoná, Furiosa se Zběsilé cestě z hlediska adrenalinové živočišnosti a chaotičnosti rovnat nemůže. Nabízí však smysluplný a poutavý charakterový oblouk titulní postavy, jež je nepřekvapivě mnohem aktivnější figurou než Max v předchozím snímku. Osudový souboj okaté Anyy Taylor-Joy (na kterou si ale musíte dobrou třičtvrtě hodinu počkat) s tradičně trochu směšným a mytologizovaným padouchem Chrise Hemswortha má náboj, přesto je snad ještě zajímavější sledovat sociopatické šachy, které spolu hrají vyšinutí muži v čele tří městských osad. Novinka zábavně rozšiřuje svět, z něhož Zběsilá cesta ukázala jen drobounkou výseč, a zase jednou připomíná, že od uspořádání dystopické společnosti opravdu nelze čekat nic pěkného. Kamera, střih ani hudba nedrtí smysly tak intenzivně jako Zběsilá cesta, což leckoho jistě rozhodí, jako komplexní film o motivovaných postavách ve specifickém prostředí však snímek funguje vlastně lépe než předchozí Millerův hit. Není to tedy zcela bez výtek či zdvižených obočí, Furiosa ale za vidění na velkém plátně rozhodně stojí. ()
Jen George Miller točí filmy jako George Miller a Furiosa je příjemným návratem do pustiny, který předchází Zběsilé cestě. Na své výtvarnosti, adrenalinovosti a skvěle zpracované akci to skoro nic neztrací. Dementus a další nové aspekty světa jsou příjemným přídavkem pustiny. Ikdyž větší umělost a sázení na efekty jde znát i nesedí do zasazení post-apo pustiny, tak je to režijně i nápaditě využito na maximum. Líbí se mi, že si jde Furiosa svou cestou s rozmáchlejším dějem a hlubším budováním. Ovšem i přes větší dějovost a ukecanost nabízí Furiosa slabší příběh, s menší úderností a se světem, který dává menší smysl než jak tomu bylo u Zběsilé cesty. Jako přímočarý akční post-apo nářez to funguje dobře, ale postrádá to poetiku i hloubku předchozího díla. Bohužel než aby to přidávalo symbioticky silnější kontext Zběsilé cestě, tak jí to naopak paraziticky zhoršuje a okrádá. PS.: Dost souzním s komentářem JFL. ()
Po devíti letech spin-offový prequel čtvrtého dílu zavedené série od takřka osmdesátiletého důchodce... Nebýt tou sérií Mad Max a tím důchodcem Miller, tak by jeden čekal průser a nastavovanou kaši. Jenže tou sérií je Mad Max a tím důchodcem je vizionář Miller čili opět svébytné, našlapané, audio-vizuálně vypiplané, nápady překypující doslova v každém výjevu. Jedině stopáž je přepálená (speciálně v jedné konkrétní kapitole), což je výtka. Balancuje se na hraně "více téhož" (stylizace, akce) vs. "více prostoru charakterům a výstavbě světa čili nejde o více téhož" (není to zběsilá jízda tam a zase zpátky, ale na nějakých patnáct let roztažená historie jedné pomsty o několika dějstvích). Což není nutně výtka, ale výraznější příklon na jednu ze stran by nemusel být od věci. Každopádně jsou to larvy mušek a nikoli masařky snímku, který sice nebude (nad)žánrovou instant classic jako Fury Road, ale rozhodně neskončí ani v zapomnění. ()
Imax neni nutnost imo. Klidne pockat na digital. Jakakoliv negativa nebo pozitiva bych zacal vetou "kdyz to srovnam s jednickou"... Za me zklamani. Par super momentu, spoustu hluhych mist, slabsi pacing. Praetorian Jack za me totalni misscast. Anna Taylor celkem dobry ale dostaneme se k ni hrozne pozde, Burke co hraje Jacka naprosto nudny, kyselosladky ksicht, plocha postava. Zaporak docela fajn. Kdyz to srovnam s jednickou... ()
„VÍTEJ V PUSTINĚ. DEJ TOMU ČAS A UDĚLÁM Z TEBE BOJOVNICI SILNIC…“ Jo, jo, svět „Mad Maxe“ je Millerovo dítě. A obdivuju, že ještě furt dokáže přicházet v akčních scénách s novejma nápadama. Navíc Taylorka je skvělá! Takže ve finále jsem vlastně překvapenej, jaká je to parádní akčňárna! /// -------------- POD ČAROU: ------------------------------------------------ 1.) Natáčení akční sekvence „přepadení War Rig“, trvalo 78 dní, přičemž na ní denně pracovalo téměř 200 kaskadérů. 2.) Aby bylo stárnutí Furiosy dokonalé, byla použita umělá inteligence, která spojovala tváře Taylor-Joy a A. Browne. 3.) Jde o nejdražší australskej film. 4.) Thx za titule „Martin Petřík“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ***** NAPĚTÍ * ()
George Miller je bůh a servíruje další vynikající Postapo nářez. Jestli Fury Road byla Desítka, tak tohle je velmi solidní Devítka!Další velký vizuálně opulentní cinematic zážitek, kterých už letos moc nebude, tak neváhejte s ničím a vyražte!Vypráví se tu Revenge příběh mladé Furiosy v atraktivním postapo světě- všechny ty frakce a jejich fungování je velmi zábavné a zajímavé ( líbily se mi všechny kostýmy a vizuál všech postav, který byl správně šílený), má to intenzivní a adrenalinové tempo, ikdyž první velká akční scéna příjde někde před půlkou, tak i do té doby je to slušně napínavé a poutavé, nuda zkrátka nehrozí. Anya Taylor Joy jako vždy výborná a tady nemusela pořádně ani mluvit, stačil její pohled, kterým vyjadřovala veškeré emoce dokonale. Thor aka Dementus předvádí nejlepší herecký výkon své kariéry, opravdu si šílence užívá dokonale. Vizuálně je to opět velmi dravé, hudba krásně trhá uši, akční scény překvapují čím dál šílenějšími nápady a divák si užívá každý záběr i okamžik. Potěší i jedno malé cameo a závěr se živoucím stromem byl masakr! Furiosa s Dunou 2 a Opicemi je jasnéj král letošních blockbusterů. Je tu spousta epických momentů, kvůli kterým si Furiosu zopakuji velmi rád znova. 9/10. ()
Miller má na stará kolena konečně (ale bohužel i naposled) možnost zúročit daleko větší ambice než popáté předložit akčňák s dlouhou cestou nebo s velkým útěkem. Ne že by Furiosa nebyla akční, necestovalo se v ní tam, zpátky a zase tam a neutíkalo všude tam, kam jen si to scénář právě žádá. Ale vše se děje pořádným a památným postavám, v zatáčce se skrývá nejedna dějová rána do vazu a perfektně gradovaná scéna pronásledování neslouží jako pointa, ale jako koření napínavého děje, navíc vhozené před diváka v pravou chvíli. Pravidelné dávky bizarnosti a natvrdlých vedlejších charakterů mi tu sice překáží podobně jako minule, ale poprvé mám pocit, že ke mně pustá sága mluví hlouběji než na první dobrou. ()
Never go full Lucas. "Furiosa" nezapře realizační ambice, obsahuje spoustu skvělých elementů a často dokáže brát dech i pohltit. Jenže projekt sám sobě podkopává nohy nejen až šokantně křiklavou CGI umělostí, ale především samotným konceptem prequelu. Všechny předchozí filmy z Millerovy franšízy nejsou toliko sequely, jako spíš odlišnými variacemi posapokalyptického mýtu. Každý "Šílený Max" obsahuje totožné elementy (od detailů typu dvouhlavňové krátké brokovnice a nábojů do ní, přes klíčové události jako bitvu o konvoj, až po přesahující poselství v motivu útěku a návratu). Ale nejen že po vzoru bájí různých starodávných kultur také Miller ony prvky alternuje, ale hlavně je vypráví v jiném kontextu odlišné kultury či kmene světa po zkáze. "Furiosa" sice fascinuje coby postapo opera, ale v hávu vizuálně pompézního spektáklu přináší jen opáčko dříve viděného světa vystavěné podle principu videoherních DLC, kde publikum pouze dostává další kousek známé mapy s novým bossem (a nesmí chybět doslovný franšízový easter egg). Jenže tento přívěšek nejen že má nulový přínos pro už proběhlé hlavní vyprávění, a spíš ho banalizuje, ale stěží obstojí sám o sobě. Letitý nářek, že současná franšízová popkultura postrádá drama, neboť publikum prequelů prostě ví, které postavy přežijí a které ne, tady dostává zrůdné zpřítomnění. Miller se po vzoru tvůrců fanartů rochní v tom, že před kameru vrací většinu výrazných vedlejších postav svého hitu, což z "Furiosy" dělá pouhý soubor životopisů známých figur. "Zběsilá cesta" se stala milníkem akčního žánru i moderní kinematografie, protože byla bravurně sevřenou, detailně promyšlenou a vypravěčsky vycizelovanou vizi, kterou Miller tříbil mnoho let. Tamní vyprávění diváky přivázalo na kapotu nařvané káry a nechávalo je v adrenalinovém oparu za pochodu vstřebávat celý svět a jeho mytologii. Tentokrát po stejné trase jedeme ve vyhlídkovém autobuse, jehož řidič sice občas pořádně dupne na plyn, ale většinu času jen posloucháme uondaného průvodce, jak nám sáhodlouze dovysvětluje dříve viděné. Navzdory všemu rozčarování ale pořád Miller dokáže uchvátit inscenační bravurou a neotřelostí, opulentností svých vizí i nadšením z toho, že si může znovu hrát s oblíbenými figurkami a novými zběsilými dopravními prostředky, které ale působí spíš jako komiksově nafouklé fantazie zbavené reálných rozměrů a fyzických proporcí. "Furiosa" pořád je řemeslně sofistikovanější, dramaturgicky funkčnější a celkově originálnější než většina soudobých blockbusterů, ale to je pramalá polehčující okolnost. V rámci Millerovy filmografie představuje ideální přemostění jeho postapokalyptických milníků s paralelní linií campově nesoudných a rozjařile nespoutaných divočin v čele s "Happy Feet" a "Čarodějkami z Eastwicku". _____ ještě si neodpustím jeden detailnější rant ____ Při pročítání recenzí a diváckých ohlasů mě až překvapuje, jak ochotně řada z nich papouškuje promo narativ, kterak má "Furiosa" údajně mít komplexnější postavy či propracovanější svět. Pravdou je při tom naprostý opak. Jen proto, že vidíme víc událostí, ještě neznamená, že postavy jsou vykresleny komplexněji. Že Furiosa byla jako malá odvlečena z idilické společnosti, vyrůstala v bolesti pustiny, adaptovala se na podmínky okolí, stala se uznávanou válečnicí a celou dobu plánovala svůj návrat, to vše už víme z předchozího filmu. Tady jen vidíme, za jakých okolností se tak stalo, ale při tom se o postavě samotné nedozvídáme nic navíc. Spíš se vyjevuje, že onou kýženou komplexností se vyznačovala naopak "Zběsilá cesta", kde každá postava měla promyšlený osobní příběh, jenž pouze rezonoval v aktuální situaci a podmiňoval její motivace. Tím, že nám prequel ony příběhy doslovně ukáže, tak spíš tyto postavy obírá o onu nekonkretizovanou vrstevnatost. Stejně tak je to i se tím, jak prequel pracuje s vlastním světem, což nejmarkantněji dokládá vyobrazení Ropanova a Brokovnic. "Zběsilá cesta" trávila v útrobách Citadely relativně málo času, ale přesto skrze výpravu, kostýmy, motivace postav a jejich role ve vyprávění dokázala podat kompletní obraz této společnosti, její hierarchie, mytologie i praktického fungování. "Furiosa" nám neukazuje nic, co bychom už neznali, jen opakuje to samé v jiném časovém období, nebo to tupě konkretizuje (jako když dějepisec říká, co znamená Valhalla). V řadě případů pak vyloženě staví na obeznámenosti publika s elementy z předchozího filmu. A o fungování ostatních dvou pevností se nedozvídáme naprosto nic, jen vidíme jak vypadají a kdo v určité chvíli byl jejich vůdcem. _____ PS: Český distributor by měl na hanbu do kouta, když vyplodil zhovadilý překlad původního názvu. Správný překlad zní "Furiosa: Sága ze světa Šíleného Maxe". () (menej) (viac)
// Výjimečný film. Furiosa sice nikdy nemohla trefit tu mimořádnou laťku nastavenou Zběsilou cestou, takový film se přihodí jednou za několik desítek let, něco mi ale říká, že se o to schválně Miller proto ani nesnažil a raději ten prequel pojal úplně jinak. Natočil vrstevnatý, kontextově bohatý, krásně vystupňovaný revenge opus, kde je sice míň, ale pořád nádherně prehledné a do posledního detailu promyšlené akce s obřími kulisami i skvělým designem a taky kamerou, která si tak strašně skvěle hraje s vyplňováním prostoru, zoomy a detaily na tváře herců, že z toho člověk konstantně sbírá bradu ze země. Nejvíc jsem ale stejně oceňoval to rozvádění mytologie a jak krásně Miller pracuje s trojúhelníkem postav Furiosa - Dementus - Immortan Joe. Jasně, za Zběsilou cestou už to zůstane navždy maličko ve stínu, je ale otázka, jestli právem. První Matrix se taky stal legendou, já ale vždycky budu mít o kus radši tu dvojku. 9,5/10 ()
Bál jsem se, že to bude kopie posledního Mad Maxe, ale není tomu tak. Je to stylově trochu jiné, akce je méně, humoru je více, postavy jsou zajímavější, šílená energie je pořád maximální a Miller to má v paži. Dejte mu, prosím, někdo 200 milionů dolarů na další film. ()
To co jsem doufal, že dostanu od druhé Duny, jsem dostal od Furiosy. Prakticky ve všech ohledech pravý opak oproti frenetickému a zběsilému Mad Maxovi. Táhlá a rozvážná postapokalyptická kronika wastelandu , která si bere to nejlepší nejenom z Mad Maxe, ale také z 300, Rychle a zběsile a ano .. i z Duny. Je to fenomenální, dech beroucí a několikrát jsem se při sledování zajíknul blahem. Jednozáběrovka ve vzduchu je absolutní top. No a Hemsworth ... ()
Předchozí Zběsilou cestu řadím mezi tři nejlepší filmy natočené po roce 2000, ale Furiosa je pro mě zklamaní. Ten wow efekt pochopitelně nešlo zopakovat a že se Miller vypravěčsky vydal jiným směrem - od jedné velké autohoničky ke kronice pokrývající několik let - je v pořádku (byť ten předchozí přístup byl originálnější). Ale ta zběsilá intenzita Cesty tady citelně chybí, hlavně v akčních scénách, ale ani vyprávění není nějak strhující a ve výsledku je to jednoduchá vyprávěnka o pomstě, zasazená do zajímavého světa, který mi ale nepřišel skutečný a tím pádem po mě stekla i jeho krutost. Válka kmenů mohla být zajímavější a ani při komorním závěrečném zúčtování jsem nejásal, spíš jsem si říkal "Tak už ho konečně zabij...". Plus Hemsworth šaškuje a Anya nastupuje na scénu dost pozdě a tu drsňačku jsem jí věřil jen částečně. Snad to docením při dalších zhlídnutích. ()
Reklama