Réžia:
Darren AronofskyKamera:
Matthew LibatiqueHudba:
Rob SimonsenHrajú:
Brendan Fraser, Sadie Sink, Hong Chau, Ty Simpkins, Samantha Morton, Sathya Sridharan, Huck MilnerObsahy(2)
Charlie vedie online kurzy štylistiky na univerzite. Snaží sa svojich študentov naučiť písať jasne a presvedčivo. Len tak môžu svoje myšlienky efektívne predávať ďalším. Chce, aby boli úprimní a autentickí. On vidí svojich študentov vo svojom notebooku, ale oni jeho nie. Vyhovára sa na pokazenú kameru, ale v skutočnosti nechce, aby ho videli. Má totiž takmer tristo kíl, je osamelý a pod ťarchou vlastných tráum sa len zložito vyrovnáva s minulosťou. Uzavrel sa vo svojom byte a stresové situácie rieši prejedaním. Hoci jeho zdravotný stav je čoraz horší, odmieta ísť do nemocnice a spolieha sa len na svoju kamarátku Liz, ktorá je ošetrovateľkou v nemocnici. Liz neustále v sebe rieši spor medzi jej povinnosťou rešpektovať želania priateľa a jej túžbou udržať ho nažive. Napriek svojmu psychickému a fyzickému stavu však okolo seba naďalej šíri nákazlivý optimizmus a v ľuďoch vidí len dobro. A snaží sa nájsť cestu späť k svojej dospievajúcej dcére Ellie, ktorú spolu s jej matkou pred ôsmimi rokmi opustil. (ASFK)
(viac)Videá (2)
Recenzie (455)
Uvězněn ve svým bytě, uvězněn ve svým těle řešíc svoje trápení a problémy přežíráním. Po herecký stránce má film určitě co nabídnout. B. Frasera mám spojenýho spíš s komediálními rolemi. V nějaký vážnější roli jsem ho neviděl. Tento film budiž důkazem toho, že umí zahrát i vážnou roli. Ani herci ve vedlejších rolích nezahráli špatně ale film v podstatě stojí a padá na výkonu B. Frasera. Ten se svý role zhostil na výbornou a jde bezesporu o jeho životní roli. Navíc to musela být fuška nosit těžkej protetickej oblek několik hodin denně. Ale ani 5ti hvězdičkovej výkon Frasera nezachrání to, že dějově to nebylo až tak silný a emotivní jak jsem čekal. Očekával jsem totiž drama, který diváka emočně vyždíme. To se ale nestalo. Lepší 3 hvězdy. ()
Tak přesně tohle se vám, kluci, přihodí, když budete prcat chlapy a furt dokola číst tu Melvillovu přeceňovanou kudlankovsko - narkoleptickou sračku! Poslední vepřový týden Brandoráda Prasera je jedním z mála filmů houbičkového artisty Darrena, u jehož sledování neobrostete esotericko - psychodeliktickým mechem, a ani nemáte nutkavou potřebu v pravidelných intervalech zvracet pseudoyntelechtuálně nestravitelné kusy Schopenhauera nebo poťouchlé zbytky biblických metafor. Přisuzuji to zejména tomu, že mu autor vcelku solidní divadelní hry i scénáře nedal prostor příliš fetovat a projevovat obvyklou metadonovou „tvůrčí kreaturivitu“, a především veskrze dokonalé a až uhrančivě odpudivé kreaci samotného, dnes už i civilního keporkaka, Prasera, jehož jsem vždy považoval za skvělého kašpara, a je věčná škoda, že nezvládl přechod a vyžral se z mumijního fešáckého lumena skoro na porážkovou váhu hrdiny tohoto kusu. Ale aspoň na něj nemuseli patlat moc silikonu a role na tělo se pro něj zjevně pořád najde. Až mi bylo líto, že to pro podtržení té obskurní chrochtavé atmosféry nenatočili v 5D a projekce nepřenášela i otřesy sténajícího sedacího nábytku a pachy žluklého potu a tříselných mykóz. Jelikož neurazí ani samotný psychologicky solidně propracovaný příběh moderně náhle zbuznělého intelektuála, jehož religiózně rozpolcený klystýr pošel na anorexii, a on se na protest rozhodl užrat xmrti, přičemž kvůli neutuchajícímu životnímu optimismu nevidí, že je jeho homozanedbávaná dcera odporná charakterová mrdka, uberu pouze 1,5004243582 hvězdy za předchozí Darrenův audiovizuální terorismus a docela spokojeně se odeberu na posezení sežrat nějaký ten maxikyblík z Kentucky. ()
Další Aronofskyho variace sebedestrukce i snahy o vykoupení, která opět zvládá vyvolat psychickou i fyzickou nepříjemnost, opět je v rámci vztahu k vyprávění důležité vcítění diváka. Aronofsky opět jde pod kůži, opět dokáže diváka snadno rozdělit, výsledkem je ovšem působivá podívaná, která nutně nestojí pouze na Fraserovi, přesto je právě on srdcem celého filmu.... ()
Nejsem rasista, homofob, xenofob. Obézní lidi mi ale vadí a ve spoustě případů mě rovnou serou. Tím spíše, že obezita jedince není ve většině případů dána životní tragédií nebo zdravotním/psychickým stavem, ale prostou nenasytností, obžerstvím. Pro takový lidi je obyčejný jídlo stejná droga, jako je perník pro smažky. The Whale je ale ve svojí minimalističnosti a drobných nuancích natolik dechberoucí podívaná, plná osobních tragédií a neblahých osudů, že mě to třikrát upřímně rozbrečelo. Režijní, scenáristický a herecký mistrovství, kde se na prostoru jedný místnosti střetává kontrast víry a ateismu, dobra a zla, života a smrti, reality a (ne)splněných přání. Vždyť Aronofsky nám vrátil Brendana Frasera! ()
Galéria (25)
Zaujímavosti (20)
- Mladou Ellie (Sadie Sink) ve flashbackových scénách hraje mladší sestra Sadie Sink, Jacey. (mikki089)
- Správy, ktoré Charlie (Brendan Fraser) sleduje v televízii, podrobne opisujú výsledky prezidentských republikánskych primárok v roku 2016, čo naznačuje, že film sa odohráva začiatkom roka 2016. V týchto správach sa spomínajú Donald Trump, Ted Cruz a Marco Rubio. (Arsenal83)
- Kvůli obrovské váze své postavy si Brendan Fraser (Charlie) musel pro roli obléknout těžký protetický oblek, který nosil celé hodiny. Členům médií, kteří se zúčastnili Mezinárodního filmového festivalu v Benátkách, řekl: „Vyvinuly se mi svaly, o kterých jsem nevěděl, že je mám. Na konci natáčecího dne, když to ze mě sundali, jsem se cítil, jako kdybych vystoupil z doku na loď v Benátkách. Ten pocit houpání na vlnách. Donutilo mě to ocenit ty, jejichž skutečná těla jsou podobná. Musíte být neuvěřitelně silný člověk, duševně i fyzicky, abyste mohli obývat takovou fyzickou bytost.“ (Struhy)
Mimoriadne morbídne-obézne-bucľatý, americký protagonista Charlie; ako sa zvykne miestami hovorievať, „by ani muche skoro vôbec neublížil, za to by vás ale pre zmenu jednoznačne svojou objemnou hmotnosťou maximálne pripučil” o jeho obzvlášť presedenú pohovku, nakoľko jeho hmotnosť predstavovala až okolo astronomických 300 kg, a to vskutku ani nehovoriac o vysokom krvnom tlaku, alias tichom zabijaku! • Americký, a teda zvyčajne k tomu i pomerne dosť »extrémne pesimistický«, až by som dokonca ešte podotkol, že i úprimne «deštruktívny režisér» Darren Aronofsky, následne vytvoril niečo, čo sa konkrétne vzťahovalo k pravému opozitu k fraške menom Norbit; skrátka nenakrútil ďalšiu paródiu s Eddie Murphym, ako stvoreným špecialistom na podobne dementné, bucľaté postavy; najskôr celkom naopak, totižto obsadil niekdajšieho, uhladeného predstaviteľa z dobrodružného titulu Múmia, kedy povedzme, že terajšia postava Charlieho mala od predchádzajúceho Ricka" O'Connella - svetelné roky ďaleko, a čo by som zrejme napokon prirovnal na posúdenie rozdielu medzi bielou a čiernou farbou, alebo poprípade predsa trocha viac vhodnejšie zvolené prirovnanie k „mravcovi a slonovi,” čím sa už v podstate konečne približujem i k hlavnej charakteristike ústrednej postavy, ktorá rozhodne mala oveľa bližšie k neustálemu prejedaniu sa, ako v klasicky poňatej Veľkej žranici, keďže iba stále žrala a zase iba znovu žrala, až sa tým pádom možno prežrala až niekde na druhý svet. • Prežila istú, stresovú situáciu, vďaka ktorej sa systematickým spôsobom začala poriadne zväčšovať a rozširovať až takmer na šírku zárubne; inými slovami povedané - ostala snáď navždy trčať len v bytovom dome, no i napriek tomu ju chodili domov postupne navštevovať i ďalšie, a nemenej kľúčové postavy, čiže sa vyrysovalo akési divadelné prostredie/divadelná atmosféra, ktorá čoraz väčšmi naberala na gradáciách, a tak sa ani netreba príliš dopredu [a zbytočne] obávať akejsi javiskovej statickosti, i keď zase na druhej strane rovnako tiež pripúšťam, že to ani nebolo nijako extra zvlášť príjemné sledovanie → sledovať tento stratený prípad a hlboký pohľad na zamyslenie sa; bolo to sakramentsky autentické, po scenáristickej stránke aj hodne vulgárne s nevídaným presahom v rámci celku, ale najmä s jedným nadštandardným, hereckým prejavom zo strany dole uvedeného, hereckého reprezentanta, ktorý si dal výnimočne osobitne záležať na tom, aby nielenže stelesnil »ťažkú váhu«, ale zároveň taktiež aj na tom, aby sme ho hneď neodcudzovali za jeho temnú minulosť so všetkým, čo k tomu už azda automaticky prislúchalo; bolo to niečo medzi totálnym odporom a značnou ľútosťou, čo naostatok zašlo až do akéhosi, katarzného finále, po ktorom som normálne mal problém vykoktať sa, tak ma daný autor veľmi uzemnil, čo sa mi nestáva až tak často, aby ma takto zasiahla filmová novinka, nie tak dávno uvedená. • Klobúk dole pred tým, na čo si vlastne Brendan Fraser trúfol, a čomu som miestami ani nechápal, čo sa v ňom vlastne všetko skrýva; je to [ne]pravý opak ku kultovému titulu Mechanik s tým rozdielom, že vtedy Christian Bale strašne veľa schudol na váhe [- 28 kg na konečnú váhu v podobe 54 kg!], zatiaľ čo teraz ho maskéri zamaskovali tak autenticky, že divák nemal akékoľvek pochybnosti ohľadom príslušnej vízie tvorcov! • Publikum sa pravdepodobne rozdelí na dva tábory: A). ocení sa snaha, čo je môj prípad. B). hundroši budú namietať, že sa jedná iba o akúsi zvrátenú ohavnosť, čo našťastie nie je môj prípad! • Vráskavec obrovský, uväznený v ľudskej podobe. () (menej) (viac)