Réžia:
Darren AronofskyKamera:
Matthew LibatiqueHudba:
Rob SimonsenHrajú:
Brendan Fraser, Sadie Sink, Hong Chau, Ty Simpkins, Samantha Morton, Sathya Sridharan, Huck MilnerVOD (3)
Obsahy(2)
Charlie vedie online kurzy štylistiky na univerzite. Snaží sa svojich študentov naučiť písať jasne a presvedčivo. Len tak môžu svoje myšlienky efektívne predávať ďalším. Chce, aby boli úprimní a autentickí. On vidí svojich študentov vo svojom notebooku, ale oni jeho nie. Vyhovára sa na pokazenú kameru, ale v skutočnosti nechce, aby ho videli. Má totiž takmer tristo kíl, je osamelý a pod ťarchou vlastných tráum sa len zložito vyrovnáva s minulosťou. Uzavrel sa vo svojom byte a stresové situácie rieši prejedaním. Hoci jeho zdravotný stav je čoraz horší, odmieta ísť do nemocnice a spolieha sa len na svoju kamarátku Liz, ktorá je ošetrovateľkou v nemocnici. Liz neustále v sebe rieši spor medzi jej povinnosťou rešpektovať želania priateľa a jej túžbou udržať ho nažive. Napriek svojmu psychickému a fyzickému stavu však okolo seba naďalej šíri nákazlivý optimizmus a v ľuďoch vidí len dobro. A snaží sa nájsť cestu späť k svojej dospievajúcej dcére Ellie, ktorú spolu s jej matkou pred ôsmimi rokmi opustil. (ASFK)
(viac)Recenzie (452)
RECENZE: Velryba je školou hereckého mistrovství Brendana Frasera - Českokrumlovský deník Darrena Aronofského jako filmaře velmi uznávám, leč ne vždy si sedneme do noty. V případě Velryby se snad poprvé pohybuje na skutečně tenkém rozhraní mezi uměleckou kvalitou a kýčem. Ve finále však u mě převažuje pocit, že se jedná o opravdu dobrý film, který má šanci oslovit i širší publikum, a to nejen pro vděčný motiv rizikovosti obezity. Na filmech Aronofského mám obzvláště rád, že se pokaždé snaží ponořit a nahlédnout do nejhlubšího nitra postav, pouze s obměnou témat, prostředí a konkrétních hrdinů (viz. Requiem za sen = drogová závislost, Černá labuť = destrukce osobnosti v důsledku velkých ambicí). Velryba je z jeho tvorby rozhodně nejosobitějším a také nejodvážnějším projektem. Když jsem se o filmu v polovině minulého roku dozvěděl poprvé (v kontextu probíhajícího festivalu v Benátkách), neměl jsem zrovna velkou touhu po tom jej zhlédnout. Důvod, proč jsem na film přeci jen vyrazil, tkvěl ve famózním návratu Brendana Frasera (skoro po 20 letech) a nejnověji i ve spojení s jeho ziskem hereckého Oscara. Velryba je komorně napsaná i natočená. Někteří skalní fanoušci režiséra mohou být na úvod lehce zklamáni. Žádná závratná filmařina či ohňostroj expresivních nápadů, jak tomu bývá v jiných filmech, se zde neodehrává. Velrybu táhne Fraser, jenž ji posouvá od hranice pomyslného kýče k náruživé psychologické sondě do duše člověka; člověka odporného i krásného, milujícího i chybujícího. Na půdorysu jednoho domu, respektive jednoho obývacího pokoje, s partičkou tří přihrávajících, předvádí Fraser v roli třísetkilového učitele Charlieho hereckou renesanci bez špetky strojenosti či vyumělkovanosti. Když vede hovory se studenty, předstíraje poruchu kamery, když hovoří s dcerou, jež mu neodpustila, že ji kdysi opustil, když pronáší dlouhé citace z eseje o velrybě, to vše tvoří emocionální jádro jednoho z nejsilnějších filmů loňského roku. V závěru to sice Aronofski kadencí tryskajících emocí a stylizace už trochu přehání (jak je u něj ostatně zvykem), avšak dojem ze zážitku to paradoxně spíše umocňuje nežli naopak. Jaké jsou tedy důvody k tomu Velrybu navštívit v kině? 1) Dokonalá maska hlavního hrdiny (rovněž zasloužený Oscar) 2) Emocionální vyzrálost filmu 3) Výjimečný Brendan Fraser v roli Charlieho. ()
Darren vie, teda okrem Noemovej archy točiť skvelé filmy. Mňa k dojatiu dovedie máločo, snáď pohľad za účty vzhľadom k platom a potom ešte Sedem životov od Mucciniho, ale toto bolo veľkolepý film a nenarážam tým na rozmery Charlieho. Ešte pred niekoľkými rokmi by Charlie od svojej rodiny odišiel kvôli študntke, hold iná doba musel kvôli študentovi, "pastor" by mu nevičítal homosexuálny vzťah ale neveru a korektne sa žid Aranovsky vyhol tomu aby bol členom nejakej významnejšej odnože katolíckej cirkvi. Odhliadnuc od tejto korektnej vsuvky treba vyzdvihnúž najmä vyobrazenie Ellie ako dokonalý obraz dnešnej mladej zdegenerácie, ktorej išlo iba o jedno a o to ako sa Darrenovi podarilo v celom filme poukázať na to že to čo považujeme za hnusné je krásne a to v "krásne", teda Ellie je iba špinou. V škole by sa režisér za štyri 5, jednu 4 a jednu 1 asi hanbil, na čsfd to znamená že patrí u mňa k najlepším z najlepších. Zbytočne dlho odkladaný film ale o to viac som si ho vychutnal. ()
Aronofsky to tu miestami trochu prehnal s pátosom (najvýraznejšie napríklad pri záverečnom video calle so študentami), no ja by som ho za to nesplachoval. Za mňa veľmi funkčná a chytro vystavaná body horror dráma o depresií, ktorá požiera myseľ i telo. Emočne na mňa fungovala, aj napriek tomu že občas trochu príliš tlačí na pílu - preferujem filmy vyvolávajúce emócie, pred tými akademicky chladnými. ()
Je to už nejaký ten piatok čo ma Darren Aronofsky takto emočne ošklbal (mám v podstate rád všetky jeho filmy, aj zatracovaný Noe (2014) a úplne šialená Matka! (2017) mali dačo do seba, ale Black Swan to teda neboli). Snímka The Whale ma uchvátila z viacerých uhlov pohľadu. Môžem sa na to pozerať ako psychológ, psychiater, sociológ, cinefil, terapeut a nepríde mi to akoby to ako plytká, neosobná umelecká výpoveď. A to, že vďaka tejto snímke sa vrátil Brendan Fraser späť do pomyselnej elity hereckých hviezd Hollywoodu, je jeden z posledných dôvodov na ktoré by som chcel poukázať. Obezita je spoločenský fenomén, ktorý je problémom dnešnej civilizácie. To, čo sme v tejto snímke videli nie je úplne ojedinelá vec. Závislosť na jedle, ktorá dokáže spôsobiť takéto závažné zdravotné problémy, nie je novinkou. Nikdy som však, až na pár reportáží a videí na YouTube nevidel, že by sa nejaký tvorca chytil tohto zaujímavého, neprebádaného konceptu a natočil o tom takto explicitne, surovo, výpoveď. Sám som pri sledovaní pociťoval za hlavnú postavu hanbu. Nie, že by som trpel týmto problémom, ale tiež si rád vychutnám jedlo, no pri sledovaní Veľryby som nemal chuť jesť nad rámec hladu a pre pôžitok. Vzťahy ktoré boli tiež dôležitou časťou snímky, možno najdôležitejšou, boli zachytené tak dôveryhodne, že som im všetko uveril. Či už išlo o akože opatrovateľku, či o dcéru alebo o pomýleného misionára, dialógy boli napísané tak skvele, že by som si rád pozrel aj pôvodnú divadelnú hru, z ktorej táto snímka čerpá. Neštítim sa povedať, že ide o jeden z najlepších filmov ktoré som videl za rok 2022. ()
Nesmírně silný film, který je nepříjemný na sledování. Film, který v sobě chcete na chvíli uschovat a udržet. Film, který je silný, krutý a nepříjemný, ale zároveň mírný a dojemný. Opravu srcervoucí drama u kterého mě osobně už prvních patnáct minut dokázalo dojat. Minimalistický prostor jednoho malého pokoje natočeného na poměr 4:3 dodává pořádnou klaustrofobii a divákům ukazuje, jak moc je vlastně velká hlavní postava Charlie. Opravdu skvělý snímek, za který si Fraser toho Oscara sakra zaslouží! 9/10 ()
Brendanova performance opravdu nejde vyjádřit slovy, do své postavy se dokázal neuvěřitelně vcítit. Film inspirovaný divadelní hrou (odehrává se pouze v jednom bytě s několika herci) je ale bohužel až příliš sebedojímavý, nutící diváka soucítit s člověkem, který může být sebevíc "hodný", ale zároveň se dobrovolně dlouhodobě ujídá k smrti a škemrá o odpuštění u své dcery i u Boha (asi). V tomto ohledu jsem se dojmout nenechala, s titulní postavou nijak nesoucítila a úplně poslední "osvobozující" záběr mi k předchozím dvěma hodinám vůbec nepasoval. Herecky je ovšem tohle dílo nejen díky Fraserovi naprosto dokonalé. Pokud budete správně naladěni (rovná se přežijete spoustu ošklivých a depresivních záběrů), určitě stojí za zhlédnutí. ()
Obezitu či bulimii zatím Hollywood příliš nereflektoval. Proto kvituji, že tato první objemná vlaštovka problematiku nebagatelizuje, ani se v ní nevyžívá. Na Aronofskyho standardy se jedná o poměrně normální příběh, který je až nečekaně vstřícný k davu, s jehož city si rád hraje. Směrem k závěru však emoce doluje nehorázným způsobem, a v důsledku toho bere veškerá dosavadní uvěřitelnost za své. Zamrzí to dost, ale ne natolik, aby tím bylo zazděno to nejdůležitější. Brendon Fraser se vrátil po letech zpět při plné síle a pokud si někdo v příštích měsících za tento počin bezpočet ocenění zaslouží, tak je to jedině on. [Viennale 2022] ()
Opravdu silná emocionální nakládačka. Drama na pár čtverečních metrech, skvěle davkované filmové prvky a návaznosti scénáře. Ukázkove obratně udělané finále. Nutno vidět v kině. Jen tu pizzu si teď asi dlouho nedám... ()
Citovka, kterak člověk v neštěstí dovede trestat sám sebe. Kino Světozor. ()
You are amazing. She is amazing. People are amazing. Wuf. Mé cynické já si v tom velrybím oceánu kýče vzpomnělo na ústřední song k Lego příběhu. Jsem v zásadě pro pozitivní přístup k životu, ale co je moc je moc a tohle jsem fakt nedal s vážnou tváří. A je to škoda, protože Fraser je sympaťák a jestli je nějaká soška letos zasloužená, je to ta jeho. Aronofsky to ovšem přepískl a natlačil ho do scén, co jsou natolik over the top, že by to i sebedokonalejší výkon nezachránil. 60%. ()
Mame byt zhnuseni. Mame byt dojati. Mame verit, ze Charlie se z velke lasky rozhodl vznesene uzrat k smrti. Ale pritom vsem vede vcelku cily spolecensky zivot. Konstrukt, ktery nefunguje, snazi se z vas dojit emoce, ale na oplatku nic nenabizi. Morbidne obezni je tak predevsim Aronofskeho predstava o vlastni genialite. ()
9/10. No nebudu lhát, byl to herecký koncert. Brendan Fraser jako 200 kilový učitel Charlie, co není pořádně schopný vstát z kavalce a umí jíst jen pizzu a nezdravou stravu. Film je neskutečně dobře natočen, kamera a střih jsou na skvělé úrovni a jako přidanou hodnotu tohoto filmu vidím v Sadie Sink, které jsem měl chuť v mnoha scénách dát přes čumák a herecky si střihla taky zásadnější roli krom ST. Emočně mě to tak nedostalo, jako například Tom Hanks a jeho Otto co je teď v kinech, ale jedná se o naprosto dechberoucí herecké představení a skvělá práce maskérů - až se tomu nechce věřit, jak člověk dokáže být tlustý. Závěrem tak lze konstatovat, že se nikdo nebude divit pokud Brendan za tento spektákl dostane oscara, avšak konkurence v podobě Austina Butlera jako Elvise bude pro Frasera velice zdatný soupeř. ()
Tento film je oveľa hlbší ako vzhľad Frasera vo filme a to je skutočný zámer a sila tohto diela. Ľudia musia vidieť tento surový a dojemný výkon od Brendana a určite vás nadchne.Toto je patričná renesancia a návrat pre Frasera. Záverečný dialóg medzí dcérou a otcom ma úplne rozsekal. 8/10 ()
Aronofsky mě ještě ani jednou nezklamal a Velryba na tom nic nemění. Komorní a intimní konverzačka o pěti hercích a jednom bytě stojí primárně na famózním výkonu Brendana Frasera. Prakticky od samého počátku jde o jednu velkou depresi, která postupně nabírá na síle a nakonec vygraduje v hodně silnou závěrečnou scénu (což Aronofsky fakt umí). Ta pátá hvězda je ovšem tentokrát s přivřením obou očí, jelikož úplně poprvé v Aronofského režijní kariéře sem měl pocit že na mě jde v určitých pasážích až moc prvoplánově a úplně si nemyslím, že to má za potřebí. Na druhou stranu je ale dost dobře možné, že přesně taková je i divadelní hra ze které The Whale vychází...90% ()
Zobudila som sa uprostred noci a keďže som nemohla zaspať, rozmýšľala som o tomto filme, no možno to bolo práve naopak. Vidím, že v prípade The Whale sa nezhodujem s vačšinou. Pre mňa sledovanie tohto filmu nebol vôbec zážitok, práve že na mňa film zapôsobil dosť negatívne, nemôžem povedať, že by sa mi páčil. Áno, herecký výkon Frasera je obdivuhodný, ale týmto to pre mňa končí. Viacero vecí mi tu vadilo, no spomeniem len dve najhlavnejšie. Dojem z filmu mi kazilo depresívne no hlavne tmavé prostredie bytu. Všeobecne si potrpím na dobré svetlo (aj v bežnom živote) a keď celé dve hodiny pozerám na tmavý byt a teda tmavú obrazovku, tak to mi teda nesmierne vadilo. Celý čas som mala chuť ten byt presvetliť, vyvetrať (zdalo sa mi, že aj cez obrazovku byt pachne!) a dúfala som, že dianie sa presunie aspoň na verandu. Bolo to ubíjajúce! A druhý najväčší problém bol v povahe a konaní hlavného hrdinu a ľudí okolo neho. Ešte by som prežila, že tam nebol snáď nikto sympatický (Hong Chau mi je strašne nesympatická a jej herecký výkon vôbec nebol oskarový!), ale keď človek tvrdohlavo a dobrovoľne odmieta akúkoľvek pomoc a je radšej ochotný zomrieť, než aby išiel do nemocnice, to neviem pochopiť!!! Správanie všetkých zúčastnených bolo pre mňa nelogické, nepochopiteľné a tým pádom film u mňa nefungoval. Aj keď je pravda, že Charlie mi už postupne bol sympatickejší, ale nemal to tak vzdať. Ľudský život a dôstojnosť sú dôležitejšie ako peniaze. ()
Dieťa by si malo nájsť cestu za svojím otcom a otec by mal za svoju cestu k dieťaťu bojovať. ()
Priemerný, asi nízkorozpočtový film v ktorom bola splnená norma zakomponovania sexuálnych menšín. O nedlho to bude aj v každom trojminútovom videoklipe aspoň kúsok niečoho teplého. Myslel som si, že tá norma je len u Netflixu, ale zrejme mi ušiel vlak. ()
Po filmu matka! od Aronofskyho jsem se trochu bála, co od Velryby vlastně čekat. Nakonec jsem příjemně překvapená. Je to komorní drama odehrávající se jen v jedné místnosti, kterému velí Brendan Fraser a skvěle mu sekunduje Sadie Sink. Je to velmi emocionální, silně napsané drama, které většinu diváku chytně za srdce a cítíte stejnou bolest společně s hlavním představitelem. Na konci jsem se neubránila slzám. Aronofsky je známý svým skvělým citem pro dramatično a tady se opět staví na vlastní nohy. Ovšem na dokonalou Černou labuť to pořád nemá. ()
Od Aronofskeho sme zvyknutí na oveľa domyslenejšie filmy plné metafor a symbolov, takže v tomto ma The Whale vcelku prekvapilo. Už na prvý pohľad to pôsobí ako adaptácia divadelnej hry, ktorá pôsobí svojim spôsobom priamočiaro a bez retrospektív. Odhliadnuc od výborného hereckého Brendana Frasera (za ktorý si vyslúžil Oscara) to pôsobilo dosť priemerným dojmom. Filozofický rozmer ako jediný ťahal tento film výrazne vpred. Ostatné súčasti dejovej línie ma bohužiaľ nijako extra nechytili za srdce. Svižné 3* (od Aronofskeho som čakal rozhodne niečo lepšie) ()
I největší odpůrce Aronofskyho vždy musel uznat, že je to mistr gradace. 8 tady postupně přidává, ale téma není nijak lákavé a konec působí dost směšně. Fraser je super, Smutňounký Dřez mu zdatně sekunduje (bude někdy hrát typově někoho jinýho?),ale celé je to spíš drinking game na slovo esej. ()
Reklama