Réžia:
Joe CarnahanScenár:
Joe CarnahanKamera:
Mauro FioreHudba:
Clint MansellHrajú:
Ryan Reynolds, Ray Liotta, Alex Rocco, Wayne Newton, Jeremy Piven, Ben Affleck, Peter Berg, Martin Henderson, Common, Andy Garcia, Mike Falkow, Alicia Keys (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Režisér ceněného thrilleru Narkotika Joe Carnahan přivedl na svět další originální podívanou, vzdáleně připomínající filmy jako Sbal prachy a vypadni nebo Podfu(c)k. Ve svižné akční komedii plné vypointovaných dialogů a postav, z nichž se jen málokterá dožije závěrečných titulků, vyhrává ten, komu se podaří "sejmout eso". Tím esem je populární lasvegaský varietní umělec Buddy Israel (Jeremy Piven), kterému k jeho skvělé kariéře výrazně dopomohla mafie, za což jí teď hodlá poděkovat tím, že bude u soudu svědčit proti jejím špičkám. Za záchrannou brzdu se rozhodne zatáhnout mafiánský boss Primo Sparazza, který nabídne miliónovou odměnu tomu, kdo Buddyho sprovodí ze světa. Všichni proslulí nájemní vrazi se v tu chvíli vydávají po jeho stopě, aby si vylepšili rozpočet. Na Buddyho život by si v tu chvíli vsadili asi jen dva agenti FBI (Ryan Reynolds a Ray Liotta), kteří ho navzdory přesile nájemných odstřelovačů, agresivních magorů a rafinovaných zločinců v rukavičkách hodlají živého a zdravého dopravit do rukou spravedlnosti. Nebudou to mít jednoduché, protože na straně zla stojí mimo jiné rapper Common, slavná zpěvačka Alicia Keys (oba ve svých prvních filmových rolích) nebo Ben Affleck. Hvězdnou sestavu doplňuje ještě Andy Garcia v roli nadřízeného obou agentů. Všichni se stanou aktéry mimořádně krvavého dýchánku, v němž se brutalita spravedlivě střídá s humorem a několika opravdu nečekanými překvapeními... "Když jsem psal scénář, už jsem věděl, komu ho budu chtít nabídnout. Protože jsem ty skvělé herce nechtěl připravit o tři hodiny jejich života, které by strávili jeho přečtením a hozením do koše, snažil jsem se, aby byl dotažený do posledního detailu," vypráví Carnahan. Záměr mu vyšel, protože nejenže všichni jeho nabídku přijali, ale navíc hráli za spíše symbolické honoráře, aby se maximum z pětadvacetimiliónového rozpočtu mohlo investovat do filmu samotného. Carnahanovým krédem je ignorování zlatých středních cest a věčný pohyb na hraně. "Buď z ní spadnu nebo po ní dojdu až nakonec a diváci si Sejmi eso užijí se stejným nadšením, s jakým jsem ho já natáčel," uzavírá režisér. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (410)
DANNYHO JEDENÁSTKAxPRAVDIVÁ ROMANCA Napriek tomu, že to nie je akčná jazda, akú sľubovali trailery, je to pekne zbesilý film - hlavne vďaka strihu a množstvu postavičiek. Napriek tomu, že príbeh je jednoduchý a "zápletka" je tak trochu nepodstatná, Carnahan majstrovsky pracuje s emóciami, ktoré aj v tých najbizarnejších situáciách vyznievajú uveriteľne. Herci skvelo hrajú to, na čo vyzerajú, hudba perfektne podtrháva tempo aj dramatickosť. Napriek tomu, že skákanie medzi jednotlivými postavami je na jednom mieste trochu pridivoké (kým jeden chlap urobí päť krokov, ostatní ubehnú kilometre :)) dáva to filmu zvláštnu príchuť tarantinovsko-ritchiovského odľahčenia, ale zároveň tam ostávajú prvky silnej drámy. Ide v podstate o policajný film, ktorý je však veľmi dobre zamaskovaný svojou zdanlivou "béčkovosťou"... ()
V podstate iba ďalšia varianta krimi-videoklipoviek v štýle Guya Ritchieho, ktorá vás neprekvapí ničím novým. Adrenalínová dynamika a expozícia zloduchov je ale opäť na špičkovej úrovni a byť trochu pomalšieho rozjazdu s hlbším predstavením postáv, masakrálne finále mohlo tie VEĽKÉ EMÓCIE nielen predstierať, ale aj naozaj vzbudzovať. A potom by išlo o dielo zo zlatého fondu gangsterských kultoviek. Takto Joe Carnahan krývajúcou dramaturgiou oslabuje vyznenie filmu ako celku a ostáva "iba" pri delikátnosti jednotlivých obrazovo-strihových chuťoviek (niečo podobné by sa možno dalo prehlásiť o prvom Kill Bill, ale tomu hrá do kariet Tarantinov originálnejší koncept). ()
Kdo všechno se neuchází o jedno prohnilé srdce? Policajti, lovci odměn, nájemní vrazi a další složky a co mě na tom nejvíc překvapuje? Že jsem několikrát prohrabala svůj filmový sortiment tam a zpátky (nejhorší je, když nevíte, na co máte zrovna chuť) a tohle Eso se tak vytrvale přisíralo, že jsem ho tedy nakonec sejmula a jak to není můj srdcový žánr, musela jsem uznat, že ten film byl vážně docela k světu. 3,5 *. ()
Těšil jsem se ohromně. Možná až moc. Celovečerák ve mně zanechal míň než trailery. Kouká se na to moc pěkně, ale nemůžu se zbavit pocitu, že Carnahan jen efektně tajtrlíkuje okolo ničeho. Málo fórů, bizarnost pořád v mantinelech korektní veselice, žádná památná scéna, divnej konec... jen cool styl okolo jedněch vražedných dostihů a jedné pointy. Carnahana je na takovouhle látku škoda. Tenhle chlapík by mohl natočit akčňák lepší než MI3, protože v oblasti sexy klipařiny na něj nikdo nemá. Ale natahovat jednu jízdu výtahem na dvacet minut? Ne, to mi opravdu nevoní. Škoda. ()
Carnahan je skvělý řemeslník. Úhly kamery, hra světla a stínu a celková klipovitá anarchie sedí k rozervanému stylu hudebního podkresu i filmových hrdinů. S odstupem skvěle nastíněná a rozehraná zápletka překvapivě dobře rozčeřuje počáteční zmatky z přemíry jmen, ono velké haló z traileru však zůstává jen Carnahanovým zbožným přáním. Velkolepé otáčení kolem ničeho je otravné, i když koukatelné, neustálé oddalování hlavního akčního inferna, které je akčním infernem jen v náznacích a prakticky neuspokojuje, alespoň drží tempo; Ale i ten dobrý dojem z něj následně zemře pod tíhou tupé vysvětlovačky absolutně nepodstatné paralelní linie, která filmu nedodává potřebnou příchuť alespoň letmého obsahu nad rámec jedné věty (banda lidí po sobě střílí a dělá to bum), nýbrž ruší Carnahana v jeho precizní snaze dát všem divákům audiovizuálně do držky a vyčerpané a uspokojené je vyplivnout z kina. Pryč s takovými ambicemi, chci jen pořádný nářez! (Affleckova ležérně nastylizovaná postava je mimochodem boží - i před tím než skončí tak, jak skončí). 50% ()
Režisér Carnahan předběhl scenáristu Carnahana v krátkém sprintu o několik koňských délek. První dvě třetiny audiovizuální jízda s několika svěžími nápady, ve stylu nejlepších Ritchieho fláků, ke konci se však motor rychle jedoucího sporťáku zadrhnul takovým způsobem, že zaparkoval do garáže s nápisem "Reynoldsovo osudové drama" a tam pomalu chcípnul. Nechat ten sporťák dojet až za cílovou pásku a nešlapat na brzdu, bylo by to za čtyři medaile jako vyšitý. ()
Ts, to byl ale divnej film. Žánrová rozpolcenost nebo spíš nezvládnutost, způsobená velmi pravděpodobně i příliš dlouhou stopáží, kterou už nebylo čím vycpat, a tak se začalo vymýšlet a "dodávat nové rozměry", je největší, a zcela fatální chybou. Sbírka velmi různorodých postaviček (a jejich přístupu k "práci") je velmi vyvedená a akce vůbec evidentně režisérovi svědčí. Jakmile ale dojde na nějaké pozadí příběhu, je po radosti. Ano, budiž chvála za to, že se tvůrci pokusili vysvětlit, "kdo co proč". Ale míchat hodně odvázanej a slušně černohumornej killing spree s existenciálním dramatem (spočívajícím takřka výhradně v detailech naprosto odporného vyfetovaného Pivenova ksichtu a věcech na to bezprostředně navazujících), Lynchem (úchylové v lesní chajdě nebo seňor Acosta) a love story s Aliciou Keys v hlavní roli, to by chtělo trochu onačejší práci. Pokud vůbec připustíme, že by něco takového vůbec mohlo fungovat:P A to ani nemluvím o úplném závěru filmu, pro který prostě nelze mít slov:P Vidím to přinejlepším na 50%. ()
Vážně má Ridley Scott jenom jednoho bráchu? Sejmi eso je ještě větší úlet než Domino. Děj hraje naprostou podružnou roli a abyste si vychutnali jednotlivé scény, vlastně jakési mikro-příběhy s velmi působivou atmosférou, nepotřebujete znát širší kontext. Pro roztěkanou MTV generaci ideální. Dojem, že sledujete videoklip, je umocněn účastí Alicii Keys, oblečené po většinu filmu dle sexistické videoklipové „logiky“ (tj. jako děvka, na kterou si taky hraje :-). Pro další důkazy zhovadilé amorálnosti netřeba chodit daleko, mrtví padají k zemi jako listí na podzim a z bizarní epizodky s retardovaným karatistou a jeho erekcí musel pár počestných amerických matek trefit šlak. Krom soudnosti chybí filmu hlavní hrdina, jimž se Ryan Reynolds, náhle stojící sám proti celému nefér světu, stává až těsně před koncem. Ten je nádherně postavený na hlavu, činí některé dřívější situace ještě hůře uvěřitelnými a mimoděk upozorňuje na riziko informačního šumu ve světě přehlceném informacemi. Plynulá vizuální návaznost scén i neskutečné kvantum slov (pro jednou díky za dabing) vytváří dojem nepřetržitého informačního toku, z něhož si sami musíme vydestilovat do podstatné. Svízel představuje střídání mluvčích i prostředí, takže hláška z jednoho záběru nemusí nutně odpovídat na otázku ze záběru předchozího a stejně tak není zaručeno, že místnost, do níž je vstupováno, bude shodná s místnosti, do které nakonec bude vstoupeno (eh?!). I když bychom za jménem Israel mohli hledat všemožné politické paralely (jdou mu po krku neonácci, Arabové i feministky), Sejmi eso je zejména neskutečně zábavným akčním úletem. Nenudí, neboť permanentně vyvolává tušení akčního klimaxu, jež se nakonec v plné parádě nedostaví. Proč taky, pravidla jsou od toho, aby se pozměňovala, což Joe Carnahan činí za chodu. 80% Zajímavé komentáře: kOCOUR, Gemini, imf, Le_Chuck, castor, Jordan, Vitason, silent cut, honelnik ()
Po tom co jsem viděl trailer na tento film jsem se těšil na celý film. Po tom co jsem uviděl celý film jsem se těšil na trailer tohoto filmu . ()
Chvíľami som sa výborne bavil, chvíľami škrípal zubami. Carnahan sa mal hlavne rozhodnúť, či chce točiť videoklipovú prefiltrovanú nahláškovanú "coolovinu", alebo serióznu kriminálnu drámu. To prvé funguje dokonale a chvíľami poskytuje divákovi to, čo po nadupaných traileroch čakal. To druhé je zbytočne komplikované, naťahované, nelogické, ukecané a celkovo otravné. Veľká škoda. Už len kvôli tomu sedeniu na motorovke je to film, ktorý mohol stáť za zapamätanie. ()
S mírným odstupem času, pilně věnovaného přemýšlení, a po druhém shlédnutí, jsem přeci jenom nakonec tomuto Carnahanovu dítku přišel na chuť. Sice zůstává pravdou, že trailery slibovaly něco úplně jiného, ale výsledek je nakonec přeci jenom zábavná stylovka, která v současnosti rozhodně čouhá nad průměr (a vinu protentokrát nalepme na vychytralý marketing). Hlavně díky perfektnímu režijnímu tahu, a vynikajícímu castingu (Ryan Reynold boduje!), se tento dosti nesourodý celek drží docela pohromadě. Jak bohužel stále vidno, Carnahan jako scénárista nic moc (Buddyho existenciální drama), ale oproti tomu jako řemeslník více než zdatný (střídaní jednoho cool kamerového celku za druhým, samotné střelecké dostihy). S Guyem Ritchiem rozhodně neporovnávat, oba hrají na úplně odlišných hřištích, tohle je mnohem šílenější a místy notně zvrácená podívaná, která rozhodně nenudí, ale při pohledu na ni stále platí, že až režisér natočí ryze akční podívanou, daleko za hranicemi Hollywoodu se mu budou klanět. ()
Plno lidí tu bylo namlsáno trailerem a nakonec relativně zklamáno. Já jsem trailer neviděl a ne že by mi to nevadilo, u filmu jsem se totiž stejnak nudil. Kdyby si to nehrálo na tak drsnou kriminálku, možná, že by akční hrátky s kamerou během filmu stály za tu pozornost. Takhle je z toho tak akorát stroj na mrtvoly a že se jich zde objeví dost. Herecké výkony jsou vcelku slušné, ze všeho nejvíc hlavně Ray Liotta. Scénář je takový nenápadně hektický a i když ke konci celý film nabírá na obrátkách, nezachrání mi první dojem, že jsem se ze začátku vcelku nudil. Ale ten konec za tu pozornost rozhodně stojí, respektive je to to nejlepší co se na tom filmu mohlo objevit. --- Tady v tom výtahu sedí dva chlapy, rozstřílený na hadry. Já teda nevim, kdo to je, ale je to docela masíčko. - A co tam dělají? - Umírají ()
║Rozpočet $17miliónov║Tržby USA $35,787,686 ║Tržby Celosvetovo $57,103,895▐ Tržby za predaj DVD v USA $35,787,553 //počet predaných kusov 1,859,709║ Bláznivý akčný spletenec, kde si o seba búchajú hlavy všemožný nájomný vrahovia. Tento akčný film v prvom rade zdobí kamera od Maura Fiore(pozri film Ostrov), potom aj akcia má svoje grády, len ten zmetený dej, poprepchávaný množstvom postáv zbytočne brzdí spád a zrozumiteľnosť filmu. Je tam až zbytočne moc vysvetlovačiek, tie dokážu neskutočne zamotať hlavu a tým si zavaria v neprehľadnosti deja. Ale aj tak stojí to za pozretie, nájdu sa tam nejaké tie vychytávka či odfrkové hlášky. /videl v kine: 75%/ ()
Prostříhat o pár minut, dát větší prostor Benu Affleckovi, totálně vykopnout debilní pointu a půlku vysvětlovaček, natočit alespoň pět spinoffů, zabít tu fuckující černošku s protitankovou puškou, nenechat Buddyho neustále čumět do blba a pochodovat po místnosti a... bylo by to geniální. Takhle je to geniální tak možná třicet minut z celkových stodeseti, což je bohužel blbý, protože v těch neakčních vložkách Carnahanovi není moc pohodlně a nemít tam tak solidní herce, zřejmě by se utopil v totálně céčkovém scenáristickém balastu. Proč si sakra nenechal ten scénář napsat od někoho šikovnějšího? Mohly to být orgie se vším všudy... takhle je to jen slibný náznak toho, co dokáže. A není toho málo. ()
Efektivně natočená taškařice desítek postav, do kterých se zamilujete a v druhém okamžiku sledujete jejich mrtvá těla a nevěříte tomu, co se během posledních pár vteřin stihlo ve filmu odehrát. Látka, která je tak jednoduchá, ale tak efektivně natočená by dle mého názoru byla zajímavá např. v televizním seriálu, kde by se v cca 10 dílech představovali samostatně všichni aktéři závěrečného klání a v posledním díle se pěkně pomleli. Bohužel tomu tak není, a přes všechny ne/sympatie k postavám a jejich chování lze pouze sledovat přehlídku triků a střeleckých polobohů, kteří by si mohli zahrát na "uhýbanou" s Neem. ()
Scénář: Joe Carnahan .. Šílená variace na tuctovou gangsterku, jenž s každou další postavou a zejména s každým dalším objasňováním pointy svůj potenciál hodně ředí a výsledek usazuje někde na hranici slušně našlápnutého leč nezvládnutého průměrného snímku. Nepomůže ani brilantní styl, kamerové filtry a spousta dalších vizuálních hrátek naroubovaných na řízný soundtrack. Někdo ten scénář měl proškrtat nebo látku prostříhat. Je sice fajn mít takovou plejádu herců (z niž někteří prostě válí), ale známé pravidlo "všeho moc škodí" zde platí na sto pět procent. ()
Jestli čekáte non-stop akční řežbu, tak jste tu špatně. Eso je mnohem ukecanější a příběhově komplikovanější, než byste čekali. Přesto, když už na akci dojde, stojí to za to. Nekonvenční, drsná, cool. Skvělý Bateman, výborný Reynolds a Affleck, jak byste ho nečekali. Taky už mě dlouho nemrazilo v zádech tak, jako při scéně ve výtahu. ()
Nevydarený zlepenec x-tej variacie gangsterky a la Richie s nedoveryhodnou vyhybkou v zavere do vaznej "dramy" a s otravne premrstenym, zaverecnym twist-pointom. Neskutocne natahovane na dany zaner slabymi "hlaskami" a dialogmi. Navyse, aj akciu Carnahan prestiera iba v kolajach premieru a strihove finesy (tak v obrazovej ako i audio zlozke) taktiez neprinasaju nic nove. Aj na jedno pozretie nevyrazne krmivo. 40-50% ()
Miluju filmy tohohle typu. Prostě si to vždycky dokážu užít, šílený postavy, známý herci, prostě ráj. Btw nacisty fakt nemám rád, ale v tomhle filmu jsem je miloval. ()
Filmy mají lidově řečeno začátek, prostředek a konec, nebo vznešeněji řečeno přes aristotelův oblouk expozici, kolizi, krizi, peripetii a katastrofu. Většina příběhů, které se nějakým způsobem rozjíždí, veprostřed zlomí a směrem ke konci ustávají, tak připomíná oblouk, a to doslova, nikoliv metaforicky, nakonec ve spoustě scenáristických příruček je příběh coby oblouk s až inženýrskou přesností skutečně narýsován. A jelikož se aristotelův oblouk podobně jako skutečná klenba klene nejvíce veprostřed kolem krize a nejméně na krajích kolem expozice a katastrofy, je patrné, že nejexponovanějšími a nejobtížnějšími částmi každého filmu je začátek a konec. Jinak řečeno vstup do děje a jeho rozuzlení v závěru. Paty klenby. Každý film se s tím popasovává po svým, nicméně jen málo snímků o sobě může prohlásit, že na to šlo tak obratně jako Sejmi eso, kde začátek obstarává šílená kulminace všelijakých nájemných vrahů a konec neméně šílený twist převracející dosavadní dění vzhůru nohama. Vrchol filmu se tak odehrává spíš na začátku a na konci než veprostřed, díky čemuž se z aristotelovského oblouku stává - po převrácení - cosi jako vanička. Začněme nevšedností toho začátku. ____ (i) O tom, že nemá příběhová klenba Sejmi eso směrem od začátku k prostředku tvar vzestupný, ale spíš sestupný, vypovídá hlavně postupné kosení postav, z nichž jen málokterá přežije. Na začátku jsou ale všechny ty vrahounský frakce při síle a i film je díky tomu velmi intenzivní. Což rozhodně není nic samozřejmého. Celé to úvodní představení všech roztroušených frakcí je navíc velmi důmyslně provázané, jelikož ještě předtím, než se všichni společně sejdou v hotelu Lake Tahoe, spojuje je film přes střih: například Ben Affleck zakončí scénu prohlášením: „Místo, kam všichni pojedou“ a další scéna s jinými postavami začne dialogem: „Je u jezera Tahoe v Nevadě.“ Nebo jeden z Tremorů pronese „Musíme se dostat do toho hotelu“ a v další scéně jsme v hotelu a v záběru je jedna z těch černošek. A takových vazeb mezi scénami je v Carnahanově promakaným scénáři desítky (holka zmáčkne tlačítko na přivolání výtahu, maník v dalším záběru mačká zvonek u baráku), hlavně na začátku, když jsou všichni rozptýlení po okolí. Obdobným způsobem řeší přechod ze scény do scény Woody Allen, který se v jednom rozhovoru vyjádřil v tom smyslu, že se vyhýbá tomu, aby se mu v posledním a prvním záběru scény kryly dva detaily nebo dva celky. Možnou budoucností kinematografie je v tomhle směru morfing, který by úplně nahradil střih tekutým a bezešvým přechodem mezi záběry a scénami. Tuhle cestu naznačil v Propasti nebo T2 Cameron, který často a rád sestupuje do tekutého živlu (mimozemská hmota bez pevné struktury v Propasti, možnosti ohýbaní a přeměny lidského těla v T-1000). Obrovský potenciál morfingu leží hlavně ale v překonání odvěkého problému každého filmu, kterým je kolísání příběhu po křivce toho aristotelovského oblouku, takže začátek a konec není stejně intenzivní jako prostředek. Jinak řečeno 2/3 odehraného času (například 80. minuta ze 120 minutového filmu) ještě neznamená 2/3 odehraného obsahu, protože obsah kulminuje veprostřed a směrem ke konci má podobně jako oblouk sestupnou tendenci, tudíž 2/3 odehraného času znamená víc než 2/3 odehraného obsahu. Nechá se to jednoduše spočítat přes integrály (přesně je to něco přes 70% odehraného obsahu). Morfing se svým tekutým potenciálem a schopností nahradit záběry a scény za kontinuální bezešvý příběh (podobně jako v nějaký FPS-ce) by tohle ovšem s velkou pravděpodobností vyřešil, protože by aristotelovský oblouk proměnil v obdélník, tudíž začátek, prostředek i konec filmu by měl stejnou váhu a intenzitu a 2/3 odehraného času by skutečně odpovídalo 2/3 odehraného obsahu. ____ (ii) Když už bylo řečeno cosi o tom, jakým způsobem řeší obtížnou a kritickou část každého filmu, tj. začátek, snímek Sejmi eso (kulminace vrahounů provázaná nadto mazaným střihem), stojí za to zmínit i další příklady intenzivního započetí filmu: třeba v Transformerech 3, do jejichž tváře chrstli kritici spoustu sraček, má úvodní desetiminutovka podobu takřka avantgardního pásma, během něhož proběhne snad pět linií vyprávění, vůbec se tam neustanovuje scéna a podávání informací probíhá přes média. Fascinují mě v tomhle ohledu i romantické komedie jako Kamarád taky rád a jim podobné, které první regulérní dialog a statickou scénu nabízejí cirka až po 10. minutě, a do té doby pracují podobně jako Transformeři 3 s velmi dynamickým způsobem zprostředkování informací a děje (něco obdobného se děje v britským filmu Senna, kde se permanentně střídá voiceover, scény závodění, domácí video nebo oficiální rozhovory, jenže v tomhle filmu se to děje nejen na začátku, ale po celou stopáž). Dobrým příkladem silných začátku jsou i bondovky, které začínají scénou, která nemá se zbytkem filmu často nic společného (podle hesla: nejlepší akční scéna patří na konec, druhá nejlepší na začátek). ____ 1, Jak řečeno, představuje nejobtížnější část většiny filmů začátek a konec, protože zaklenutí příběhu do aristotelovského oblouku znamená sice jeho vrchol kolem středu (klenba má taky vrchol ve svém nejvyšším bodě uprostřed), ale problémy v exponovaných místech na začátku a na konci. Tuze mazaný začátek Sejmi eso byl již nastíněn, nyní tedy ke konci, který není o nic méně vynalézavý, jelikož přichází s drzým twistem, který minimálně v očích Reynoldse převrací veškerý snažení na hlavu, jelikož (-spoiler-) smrt jeho parťáka nastala vlastně jen kvůli záchraně mafiánskýho informátora pro FBI. Takový twist, který podobně jako v Obvyklých podezřelých udělá z filmu docela jiný film, rozhodně nemá parametry happy endu, spíš něčeho velmi divného a neuspokojivého. ____ 2, S podobně velkými závěrečnými pointami se pracuje v hororu Ti druzí nebo v Shyamalanově Vyvoleným. Tyto netradiční a silné konce příběh jakoby zacyklí či zauzlí do nekonečné smyčky, která po skončení filmu nutí přepsat všechny dosavadní události v novým světle. Druhým příkladem netradičního vyústění příběhu jsou naproti tomu filmy doslova bez konce, jaké nabídl třeba trojlístek Allenových filmů Užívej si, co to jde, Poznáš muže svých snů a Půlnoc v Paříži, které všechny odhalují klam iluzí nebo pošetilost nostalgických návratů v čase a po vzoru prvně jmenovaného filmu vlastně říkají, že žádný konec neexistuje a že cesta je cíl. Něco jako ve hře World of Warcraft, která taky nemá konec. Ten nastane, až výrazně opadne zájem hráčů. Do té doby budou vývojáři průběžně připravovat nový a nový obsah. Bez konce jsou i novější Fincherovy filmy, kde zůstává pravda nepoznatelná, třeba Zodiac, proto byla velká škoda, že se Fincher nepustil do zvažované adaptace románu Setkání s Rámou, protože film o obrovské lodi, která přiletí a zase odletí a nic z toho vlastně, do tohohle konceptu filmů bez konce ideálně zapadal. Konec každého filmy je už z podstaty, že něco končí, velmi traumatický, proto je nejlépe se mu vyhnout, ale tím ho o to více zintenzivnit. Nejlépe tak, že se skončí až teprve po konci samotném (zacyklené filmy), anebo se žádný konce nikdy nedostaví (neuzavřené filmy). Závěr z toho všeho je ten, že kvalitní začátek nedělá pomalé naznačování a uvádění do děje, nýbrž intenzivní nálož akce či informací, a stejně tak kvalitní konec není totéž co dojem úplnosti, ale maximální otevřenost (ve většině filmů je tomu samozřejmě přesně obráceně), což nakonec souvisí s tím, že chceme většinou pokaždé totéž: rychle proniknout do děje, ale nikdy ho neopustit. Filmy v tom mají hodně společného se životem. () (menej) (viac)
Reklama