Réžia:
Leni RiefenstahlScenár:
Leni RiefenstahlHudba:
Herbert WindtHrajú:
Adolf Hitler, Joseph Goebbels, Julius Streicher, Max Amann, Martin Bormann, Walter Buch, Walter Darré, Otto Dietrich, Reinhard Heydrich, Sepp Dietrich (viac)Obsahy(1)
Oficiální dokument z 6. říšského sjezdu NSDAP v Norimberku 4.-10. září 1934. Po II. světové válce v mnoha zemích trezorový film. (oficiálny text distribútora)
Recenzie (215)
Technicky dokonalé, monumentálne, podhľady jednotlivcov, nadhľady más. Záznam oslavy 6. zjazdu NSADP, alebo ako je tá skratka. To znamená striedanie záberov z rečníckeho pultu, námestí a štadióna. Bohužiaľ pri takmer dvojhodinovej stopáži tento prístup začne pôsobiť monotónne, až nudne. To hovorím odhliadnuc od obsahu, ktorý by mal dodnes slúžiť ako memento, čo sa stane, ak moc vezme do rúk silná osobnosť v časoch ťažkej hospodárskej krízy, v časoch, ktorá dala v Nemecku nový rozmer pojmu inflácia. Nemeckú chudobu vtedajšej doby samozrejme nevidíme, Triumf vôle nie je ničím iným ako propagandistickým dokumentom. Tak ma napadlo, čo sa stalo, ak niekto z Hitlerjugend potreboval ísť počas prejavu na WC a nachádzal sa niekde uprostred masy. Bol potom zastrelený? Vôbec by som sa nečudoval. ()
Triumf vůle asi nelze hvězdičkami ohodnotit. Film je propagandou toho nejhrubšího zrna, nacistické masy jsou hrůzné a nekonečné, po formální stránce je ale film triumfem. Strukturalisticky řečeno, forma je absolutně podřízena obsahu, sdělovaná dogmata jsou opracovávána a ve strhujícím filmovém tvaru tlumočena divákům. Riefenstahlová celý (jinak dlouhý) dokument výrazně rytmizuje... střídáním obrovských masových celků a detailů vůdcova obličeje vytváří nejen rytmus, ale i jakousi syntetickou montáž. Absolutní vyjímečnost a jednotlivost vůdce se prolíná s nekonečnou kvantitou jeho následovníků. Jejich dokonale organizované šiky pak samy od sebe vytvářejí propracovanou mizanscénu, kterou Riefenstahlová zaznamanává jako jednolitý a stále se měnící ornament. Triumf vůle, to je děsivý obsah podaný precizní formou. ()
Každopádně se jedná o propagační film tehdejší doby. Mě osobně toto dílko nadchlo. Narodní Socialisté měli skálopevnou myšlenku a německý národ zde ukázal, jak silná tehdy byla. Ve všech směrech nádherné. 100% ()
Není pochyb o tom, že Triumf vůle patří mezi nejvýznamnější propagandistická díla v dějinách filmu. Nejen Pepa Goebbelsů se mistrovsky činil v této oblasti. Idylické záběry na architektonické dominanty v Norimberku za doprovodu Wagnerovy hudby, jásající davy u Adolfova řečnění, noční demonstrace osvětlené pochodněmi apod. Vše pečlivě zrežírováno, nicméně pozornost na sebe strhávají především úryvky projevů různých významných nazi pohlavárů. V některých záběrech až mrazí při pomyšlení, kam tato ideologie směřovala o 4 roky později. Negativní dopad na diváka i nespornou kvalitu dokumentu zastiňuje příliš dlouhá stopáž. ()
Ako mám hodnotiť niečo,čím opovrhujem,čo zatracujem,s čím sa neviem stotožniť.Tento dokument Leni Riefenstahl považujem za des a hrôzu,systematická demagógia,dokonalá manipulácia,vymývanie mozgov a nad všetkým dohliada Führer,ktorého ľudia vítajú ako vládcu,dobyvateľa,spasiteľa,pričom nemajú absolútne šajnu,čo prichádza... Účelová propaganda najhrubšieho zrna,ktorá vďaka vízie režisérky zintenzívnela popularitu Hitlera do takej miery,že masy ľudí mu prisahajú vernosť,a ja sa pýtam,ako je možné takto presvedčivo,autenticky manipulovať s ľuďmi? Čo je na príčine,že sa ku kormidlu dostal diktátor,akého už niet,je len jeden,že konkurent Stalin je pri ňom „chudobný príbuzný...” Žeby „umelo vyvolaný” krach na burze v Amerike roku 1929? A tým pádom nastrčená figúrka Adolf Hitler? Bez otáznikov,prosím,niečo na tom určite je! Absolútni fanatici na plných 100%,neštítia sa ničoho,vychovávajú poslušné opičky,ktoré budú reagovať na povel,začína to už v mládežníckom Hitlerjugend,a keď títo sopliaci dostanú čochvíľa kvér do ruky,potom sa spamätajú.ale bude už neskoro,budú vrieskať a ľutovať,že sa ocitli v tej dobe! Režisérka Leni má k dispozícii špeciálny komparz,k tomu komplet zamestnaných kameramanov na plný úväzok v celom Nemecku,že sa zastavila výroba,a tak sa zapísal do dejín dokument,ktorého účelom je pohltiť masy,že ak by sa niekto priečil,tak je proti nám,a takých treba odstrániť! Na rovinu,nechcel by som byť Nemcom,HANBIL by som sa za blázna pred kamerou a za blázna za kamerou,ktorá to fanaticky koordinuje,a ja to považujem za vrchol odpadu! Škoda nevyužitého potenciálu,lebo budovať si kariéru u nacistov nie je zrovna dobre riešenie,jednoducho,keby vyhrali vojnu,tak by sa stala slávna,takto je zatratená naveky! Tak jej treba,som za! ()
4 roky před začátkem 2. sv. války se Leni Riefenstahl, která se významně přátelila s Adolfem Hitlerem rozhodla natočit dvohodinovou nacistickou propaganda, oslavující nejen Adolfa Hitlera ale celý německý národ. Ačkoliv, šly všechny ty myšlenky mimo mě nemohu filmu upřít určitou velkolepost a monumentálnost, která je patrná hlavně při davových scénách, které jsou prostě neuvěřitelné. Jinak je to spíše odstrašující záležitost, jejiž děsivost se prokáže převážně v závěrečné Hitlerově řeči. ()
Nevěřil bych, že se dá z reálně probíhající akce udělat takto "kvalitní" film... - 2. 8. 2013 - 65% ()
Nacistická estetika. ()
Že je to propaganda a že mi to bolo jasné už pred pozeraním, to je snáď samozrejmosť. Ale že to bude taká hrôzostrašná nuda, to som nečakal. Konkrétne niečo v zmysle: 10 minút záberov na vlajky s hákovými krížmi a zástupy ľudí bez komentára, následne jeden Hitlerov prejav, 5 minút záberov na vlajky s hákovými krížmi a zástupy ľudí bez komentára, následne jeden Hitlerov prejav, atď., až do záverečného o niečo dlhšieho prejavu, ktorý aj tak nepôsobil nijak extra presvedčivo. Myslel som, že to bude nebezpečnejší film, resp. nebezpečný aj svojou nadčasovosťou. Ale podľa tej nudy a odriekaných ideologických floskulí som dospel k záveru, že to bolo robené skôr len pre skalných, ktorým už aj tak nič nepomôže, a pre ovce, ktoré keď uvidia obrovský dav, v ktorom chýbajú, začnú pociťovať potrebu pridať sa. ()
Triumf vôle od dokumentaristky Leni Riefenstahl má dve tváre. Prvá je absolútne neakceptovateľná a tou je stranícka propaganda najhrubšieho zrna. Principiálne nemôžem súhlasiť s podobnou propagáciou, v takom prípade film hodnotím ako odpad ! Sledujeme priebeh 6. zjazdu hitlerovských Národných socialistov, vzletné slová a plamenné prejavy oslavujúce nemeckú hrdosť, výnimočnosť a čistotu rasy. Druhá tvár je samotná filmárčina, je na takej vysokej úrovni, že vyráža dych. Riefenstahl mala veľký rozpočet a viacero filmových štábov a na výsledku je to vidieť. Kolega Matty to nadmieru vystihol: tento dokument je geniálna zvrhlosť. ()
Je to tak nesmírně nápadité a na svou dobu neuvěřitelně promyšlené, až z toho zamrazí. Přiznám se, že chvílemi jsem cítil až jistý druh fascinace. Morálně je to shit a zrůdnost, ale z pohledu propagandistické dokumentu se stále jedná o výjimečné dílo. ()
Ambiciózní dokumentaristé si často troufají. Jejich sny a touhy jsou omezené pouze a jen možnými prostředky, jinak by si dovolili nemožné. Ale co když je zadavatelem agresivní ideologie, co se potřebuje zviditelnit? Pak můžete všechno. Stříhat na tisíc kousíčků mohutné zástupy, zabírat politiky ze všech stran, vidět věčně nadšené tváře davů a další sny megalomana. Ďábelsky talentovaná Leni Riefenstahl dává lekci všem tehdejším fádním dokumentaristům a zároveň sepisuje příručku pro pozdější naopak krajně levicovou filmařskou obec padesátých let. Triumf vůle může být dvojím pojítkem a tím je zásadní i dnes. Ukazuje z hlediska nacistů moc a nepopsatelnou charismatičnost jejich vůdce. A zpětně je možná ještě daleko významnější. Dokonale obnažuje šílený fanatismus mas a nelidskost Hitlerových projevů. Leni možná nechtěně vytvořila největší zbraň pro obranu mladých generací před nacismem. Její dokument mě zhrozil a utvrdil, že je silnější než desítky moderních rekonstrukcí, které zpravidla zvedají kazatelský prst a přísně varují. A koho Triumf vůle ovlivní negativně? Tomu zřejmě není pomoci, je to v něm a probudilo by se to třeba někde jinde. Už jen proto, že propaganda je tu i dnes a její síla rozhodně neklesá. ()
Vizuálně je to zajímavé, i když o kousek míň než Olympie. Pro mně je to hlavně demonstrace megalomanství, které je blízké všem nablblým totalitním režimům. V podstaě jako Spartakiáda, snad jen, že tady je to hodně víc natvrdo. ()
Největší propagandistický film 20. století natočený pro NSDAP v roce 1934. Z filmového pohledu jde o velmi dobře natočený snímek, obsah sám už tolik úžasný není. De facto jde o adoraci Adolfa Hitlera v různých pózách (vůdce národa, šéf strany, hodný strýček aj.), na různých místech (při projevech ke straníkům, dělníkům, mládeži vedené von Schirachem aj.) v kulisách tajemna a mystiky, kterou ve skutečnosti vymyslel a uskutečnil Albert Speer. Řečnické projevy jsou plné nenávisti, zla, rasové čistoty a manipulativního fanatismu, úhledně zabalené do mírového a přátelského kabátku. Z hlediska propagandy a s ohledem na dobu i rok, kdy film vznikl, jde o skutečně pozoruhodný počin. ()
"Už v dobách, kdy naše Strana měla jenom sedm členů, jsme měli dvě zásady. Za prvé, budeme mít Stranu s pevnou ideologií. Za druhé, bude to bezpodmínečně hlavní a jediná síla v Německu." - A to se povedlo, konstatuje nadšeně Hitler při svém závěrečném projevu na stranickém sjezdu v Norimbergu roku 1934. Leni Riefenstahl se celkem umně daří zakrýt, že na této akci se krom podobných veselých projevů nic nedělo - samozřejmě krom toho, že půlka národa přijela servilně složit Vůdci poklonu. Přesto je tento dokument vzhledem k obsahu neúměrně dlouhý - a dobrá propaganda má být svižná a akurátní. Nicméně je zde několik slavných momentů, které stojí za to shlédnout i poněkolikáté - např. záběr pochodujích hajlujících vojáků z ptačí perspektivy nebo několik davových scén, jak vystřižených ze spartakiády. ()
Neviem čo si o tom mám myslieť. Film je monumentálny a niektoré zábery umocňujú atmosféru a ošiaľ, ktorý v tom období panoval v Norimberku. V tomto smere je film bezchybný. Vadil mi obsah. Akosi som nevedel brať vážne všetky tie Hitlerové reči o Nemecku. A nie len Hitlerove. Nech je film po dokumentárnej stránke akokoľvek vyspelí, jeho posolstvo je nulové. Pritom, ale dokáže aj dnes budiť úžas a dokazuje že Riefenstahlova aj napriek svojmu presvedčeniu, nebola tvorcom, ktorý by nestál za povšimnutie. Či už vtedy, alebo dnes. Ale čo sa týka tohto typu dokumentov, nie je to úplne moja šálka kávy. ()
Sieg Heil ! ()
Propagace? Každá politická strana chce tvořit svou propagaci. ()
Megalomanstvo NSDAP nemalo vo svojej dobe obdoby ( a to svet ešte netušil, aké megalomanské plány táto strana mala do budúcnosti ). Ohromné masy vojakov, robotníkov na ohromných štadiónoch a uliciach. To všetko zachytila Leni Riefenstahl s razanciou profíka a vo všetkej paráde. Škoda, že tématické pozadie dokumentu je veľké manipulovanie s davmi, ktoré vyústilo až ku gumovaniu mozgov a nakoniec k najhoršej vojenskej mašinérii v histórii ľudstva. ()
Reklama