Réžia:
Yorgos LanthimosScenár:
Tony McNamaraKamera:
Robbie RyanHudba:
Jerskin FendrixHrajú:
Emma Stone, Mark Ruffalo, Willem Dafoe, Ramy Youssef, Christopher Abbott, Jerrod Carmichael, Hanna Schygulla, Margaret Qualley, Vicki Pepperdine (viac)Obsahy(1)
Chudiatko film od oceňovaného režiséra Yorgose Lanthimose a producentky Emmy Stone prináša neuveriteľný príbeh o fantastickom vývoji Belly Baxter, mladej ženy, ktorú k životu vrátil geniálny a nekonvenčný vedec Dr. Godwin Baxter. Pod Baxterovou ochranou Bella túži po poznaní sveta a ľudí. Hladná po skúsenostiach ktoré jej chýbajú, utečie s Duncanem Wedderburnem, prefíkaným a zhýralým právnikom, do víru dobrodružstiev naprieč kontinentmi. Bella nepodlieha predsudkom doby a zasadzuje sa za rovnoprávnosť a slobodu. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (539)
VIZUÁL, EROTIKA A SVOBODA 🔷 💧 💅🏼 . Vysoce absurdní komedie o myšlenkách svobody života a rovnoprávnosti zasazená do motivů franksteinova monstra (sci-fi). Hlavní hrdinka (Ema Stone), žena co se zabila a místo jejího mozku byl dán mozek z jejího plodu břicha skvělým lékařem, kterého se lidé bojí kvůli jeho vzhledu. Se vydává na cestu světem za poznáním, přičemž získává ona i divák zajímavé názory k zamyšlení. . Film má trochu příchuť artového snímku ale zvládne to v pohodě i mainstreamový divák. U filmu udržíte pozornost kvůli osobitému a zajímavému humoru a občas se odvrátíte u explicitních scén. . Film trochu klesá na tempu u nadměrného využívání sexuálních scén (nevěstinec), podle mě by stačila nějaká rychlejší montáž. Nemyslím si že to je jen můj subjektivní názor možně zapříčeněný věkem, protože i divák za mnou v sále, jenž říkal že se to zapíše do jeho topky, měl podle toho co jsem pochytil pravděpodobně tentýž názor. . Vizuál je velmi kreativní jak dynamickou kamerou, fisheyem, střihem, vinětací tak wesandersonovskými lokacemi a kulisami. Poměr stran je podle mě skvěle zvolený k tónů, stejně tak i silný hudební podkres. Často se tu střídá tloušťka čoček a vytváří to zajímavý dojem. Také musím pochválit extravagantní kostýmy. . Celkově dávám 8,4/10 i když spíše díky zpracování než scénáři. . Velké doporučení pokud vám nevadí absurdismus, art nádech a explicita. ()
Jestliže Stepfordské paničky (1975) jsou feministickým hororem, Chudáčci jsou noční můrou patriarchátu. Barbie, jak by ji natočil Lanthimos. Hlavní hrdinka je pro patriarchát Frankensteinovo monstrum kvůli své autisticky bezelstné autonomii. Na rozdíl od běžných žen, které v patriarchátu „umí chodit“ a v rámci naučené bezmoci ho spoluvytvářejí, ona svým způsobem spadne z Marsu a neumí hrát společenské genderové a mocenské hry, až se z ní jeden muž doslova zblázní. A tak jako „Antropoložka na Marsu“ neurologa Olivera Sackse, „krásná“ Bella s mozkem dítěte a tělem dospělé ženy nebojuje, ale odhodlaně prozkoumává svět, společnost a hranice svých přání v dobrodružném experimentu. Bella byla vytvořena jako experiment, který se „vymkl z rukou“ (respektive dr. Baxter poznal, že ji nemůže držet a dokázal se jí vzdát – muži, kteří k ní kvůli její autonomii vzplanuli vášní, ale nepoznali, že ji nemohou vlastnit, nakonec utrpěli duševní a fyzické trauma – mimochodem jako vztahový poradce vidím, jak autonomní ženy mužům imponují, protože se vymykají nudnému stereotypu, který konzumují, ale zároveň neví, co s nimi… protože se vymykají naučenému stereotypu). V rámci obrácení rolí je pak svět (a muži) experimentem pro Bellu. Až je i jejími „tvůrci“ uznána její autonomie a vnějškem ale hlavně vnitřně zmrzačení muži (si) přiznají své city. Film tematizuje aktérství, vlastnictví těla a sexuality, odhodlání psát svůj vlastní příběh, ne příběh (genderovaného) těla, který mu byl předurčen. "To byl příběh někoho jiného," říká Bella na adresu předchozí majitelky jejího těla a osudu. ()
Akorát jsem se vrátila z BioOka a musím pět ódy. Jeden z nejzajímavějších a nejbohatších filmů, které jsem za dlouhou dobu viděla. Jsem absolutně nadšená. ()
Po delší době zase jednou do kina a hned taková pecka. Naprostá spokojenost po všech stránkách ()
Orgastická odysea frankensteinovské hrdinky Belly. Černá komedie pohlížející na svět jako na panoptikum a kabaret. Chudáčci jsou plavba za poznáním (nikoliv nejméně poznáním toho, jaká potěšení nabízí lidské tělo), a s tím souvisejícím sebepoznáním. Jsou černou komedií i satirou. Pastišem hororové a sci-fi literatury 19. století. S geniální Emmou Stone v hlavní roli dítěte – dívky – ženy, která svou přímostí šokuje a baví společnost. A nastavuje jí nekompromisní zrcadlo, tak jako to dělá každý šašek či bloud. Více v recenzi na MZ. ()
Co k tomu tak nějak dodat? Je to fucking weird movie. Doslova.And I LOVED it! ()
Poor Things je na první pohled dost bizarní film, pro někoho divný nebo dokonce úchylný, ale jestli se chce člověk neuvěřitelně pobavit, zasmát ale i trochu zamyslet nad životem, tak je tohle trefa do černého. Výkon Emmy Stone v hlavní roli Belly je obdivuhodný a překvapivě velice přirozený, ale především chemie s ostatními postavami vzhledem k jejich povaze šlape jako hodinky. Prostředí a kulisy jsou neotřelé, ale zato vizuálně poutavé, což platí i pro celkový vzhled filmu, častá a kreativní hra s objektivy, typy záběrů a také celkový přechod do barev vám zajistí unikátní filmový zážitek, na který jen tak nezapomenete! Zatím 4 hvězdy, něco mi tam asi úplně nesedlo, rewatch brzy jistej, tak uvidíme! ()
4,5* Yorgos opět osobitě a opět bravurně. Tentokrát svoje trapno a suchohumorno posouvá o level výš a přidává k tomu nadrženou a nahou Emmu ve všech možných sexuálních pozicích. Nevím kolik přesně nominací na ceny film má, ale pokud by si sošku odnesl kdokoliv ze čtveřice Dafoe/Stone/Ruffalo/Yorgos, tak budu spokojený. ()
Sandry Hüller je mi trochu líto, protože Emma Stone podala neohrožený výkon a celkem v klidu si jde pro svého druhého Oscara! Yorgos patrně nikdy nedosáhne takové vyváženosti a fantaskní grácie jako Tim Burton nebo Wes Anderson, nicméně tenhle snímek měl opravdu obsah, rozsah a přesah. Bohužel s ohledem na aktuální tématiku a uhlazený styl preferuji jako letošního vítěze Oppenheimera. Christopher Nolan si to prostě zaslouží a jeho existence je pro světový film daleko důležitější. Promiň Yorgosi, ale je to tak, masivní mainstream tě za pár let pustí z hlavy i kdybys náhodou vyhrál. ()
Najkomerčnejší a najdiváckejší film Yorgosa Lanthimosa. A súhlasím s tým, že i najlepší. Chúďatko by som charakterizoval ako čudesný mix ženskej variácie na Frankensteina, satiry, feministických motívov, artového filmu. Ale aj napriek zaujímavým výtvarným kulisám, výbornej réžii, Emme Stone (ak nezíska Oscara budem veľmi prekvapený) a asi najlepšiemu výkonu Marca Ruffala, aký som od neho videl, nie som úplne nadšený. Originalitu filmu neupieram, upieram mu však to, že ma nevedel strhnúť, ohúriť a už po pár dňoch mi vyšumel z hlavy. Chápem, prečo sú z neho viacerí ohúrení (je to artové, ale zároveň i mierne divácke, vie to byť vtipné, ale zároveň aj podnetné k premýšľaniu o viacerých témach), ale mňa to až tak nezasiahlo a do TOP filmov roka sa mi určite tento oscarový adept nevôjde. Lepšie 3* a 60%. ()
Keby natočil Nymfomanku Boris Vian, nevyzeralo by to inak. ()
Přestože Poor Things nebudu hodnotit plnými pěti hvězdičkami, tak to nemění nic na faktu, že se jedná o další nezapomenutelnou, skvostnou a ojedinělou podívanou od v této chvíli nejspíš toho nejnápaditějšího a především nejvýraznějšího filmového tvůrce vůbec, jelikož sledovat jeho filmy je vždy zárukou naprosto dokonalého zážitku a požitku zároveň a právě i tato podívaná není ani trochu výjimkou. Každopádně důvody, proč nehodnotím plným počtem *, jsou v podstatě dva, a to za úplně zbytečné a hlavně dlouhé dějové přešlapování na místě při epizodě v pařížském bordelu, a pak za závěr, který jsem čekal více odvážnější, možná údernější, či přinášející nějaký šok, zvrat, nic z toho se ale nestalo a naopak přináší takové smířlivé, až happyendové vyústění, které se mi jak do filmu samotného, tak především do tvorby pana režiséra nějak nehodilo. Jinak nemám vůči této krasojízdě ale vážně sebemenších výtek, spíš naopak. Pokud mám ale vyjmenovat všechna ta pozitiva, tak na prvním místě nemohu zmínit naprosto nic jiného, než jeden z nejúžasnějších hereckých výkonů nejen posledních let, který byl navíc absolutně právem odměněn Oscarem, a to výkon Emmy Stone, na který i výrazy jako neuvěřitelný, strhující, či například epický ještě pořád nejsou dostačující. Jen maličký kousek za ní ovšem září další dech beroucí herectví, a to od Marka Ruffala, jenž tu též podává svůj nejspíš nejvýraznější životní výkon, no a když k tomuto duu pak ještě přidám Willema Dafoe, tak minimálně v tomto ohledu tu máme dokonalý zážitek, který se musí vidět. Hned za výkony přítomných herců pak musím určitě zmínit neskutečně nápaditou vizuální a obrazovou podobu filmu, která bez přehánění přetéká originálními nápady, ze kterých doslova přechází zrak, chvílemi jsem ani nevěděl, kam dřív koukat, aby mi něco neuteklo, prostě poklona pane Lanthimosi, jste filmový mág! Co se jinak týče zápletky, tak až na zmiňovanou Paříž je to opět neuvěřitelně famózní přehlídka originality a nápaditosti, plná úžasných bizárů a nevšedností, naprosto nepředvídatelná, uhrančivá, omračující, prostě opět a znovu, Lanthimos se vším všudy. Obrovskou chybou by bylo nicméně opomenout i atmosféru, nechybí ale ani humor, a jako bonus může někdo brát třeba i to, že se jedná i o docela odvážný snímek, minimálně tedy co se nahoty ústřední herečky týče. Poor Things je zkrátka opravdu unikátní podívaná, která si zaslouží nejen veškerou pozornost, ale i veškeré ovace, kterými je právem zahrnována. ()
Tohle nebude film pro každého, tenhle režisér vždy natáčel bizarní snímky. No a tenhle není výjimkou. Působí to jako Frankensteinova dcera posedlá sexem, která chce uzdravit svět. Bella je dítě v ženském těle a postupně se učí. Cestuje po světě a jak sama říká potřebuje peníze, sex a vědomosti. Film si sebou nese určitá poselství a kouká se na to dobře. Kulisy občas vypadají, jako od Tima Burtona nebo Karla Zemana. Emma Stone, by za tohle měla dostat Oskara protože zahráno na jedničku a přeci jenom se dvě hodiny producíruje nahá na plátně a to není jen tak.80% ()
Ok, tyhle dojmy bude asi těžké nějak koherentně dát dohromady. Ale pokusím se. Jeden z mých nejočekávanějších filmů posledních let, který jsem si nakonec dal jen tak, jednoho dne, nespěchal jsem s tou projekcí, ale prostě se k ní tak nějak přirozeně dostal. 'Poor Things' jsou vizuálně asi nejnápaditější film loňska. Premisa je taky docela fucked up. Dafoe (God/Godwin Baxter), v roli traumatizovaného a poznamenaného, leč velmi nadaného vědce, se dostane k tělu ženy, která se své těhotenství pokusila vyřešit sebevraždou (nic víc o ní není známo) - použije mozek dítěte, které žena nesla v sobě a dá jej do těla ženy (Bella), ta se pak vývojově učí žít od začátku, což přináší řadu nečekané a rázné upřímnosti, kterou v řádně vyvinutých letech lidé utlumí postupným budováním jejich faleše a přetvářky, jež v sobě nosí každý dospělý jedinec (třeba ten nulový ostych při masturbování, that really hits me specially with memories, ale celkově celá ta část ohledně sexu aka "furious jumping" *Bella Baxter Dictionary, je dost podnětná, stejně jako fakt, že tu z asi 32-33 leté Emmy stone uvidíte asi nejvíc z jakéhokoliv jejího filmu, celé to požitkářství, objevování, a vlastně i ta podivnost hlavní postavy, která vás vůbec netrápí jako její rys, ba naopak, je v ní jistá ryzí a čistá a živočišná upřímnost - už i v její chůzi). Na pozorování Belly je přizván jeden z Godwinových žáků Max, s Bellou se do sebe zakoukají a rozhodnou se brzy, že se vezmou, k čemuž mají i požehnaní od Godwina, který se cítí být velmi otcovskou figurou. Na scénu se však přivrávorá Duncan (taky trefně geniální Ruffalo), který Belle šáhne na švába a v ní to projeví zájem o to si před svatbou užít nějaký nutný dobrodrůžo, experimentování, než se usadí. Frankensteinovská variace je esteticky tak neotřelá, že jste definitivně nic podobného neviděli buď nikdy... a nebo alespoň hodně dlouho (o tom, jak twisted a podivný je sám námět a všechny ty detaily v příběhu ani nemluvě, škoda, že Alasdair Gray se filmu nedočkal), Yorgos se ve svém podivínství tentokrát holt kurevsky překonal a chytil šanci za pačesy a naservíroval zmrzlinový pohár s Emmou Stone, která, oh boy, Emma Stone tu předvádí výkon, co se snad ani slovy nedá popsat, už dlouho jsem neviděl takovou magii, Bella je fascinující, nepředvídatelná, zároveň jaksi lidsky pochopitelná. A hlavně se ve filmu div neušoustá k smrti. V první polovině, víc raw, jsem si ten výkon ale užíval mnohem více. (...) "Amazement to Bella. Explorer bloods in me." "Bella, it's dangerous to go out without me." "I have adventured it and found nothing but sugar and violence. It is most charming. I am fine. Now, I must lie down and you must lie down on top of me and do more furious jumping." (...) "Oh. Because you mean his penis. Duncan's can sometimes be salty. I must go punch that baby." (...) Nejšílenější sexual violence vibe, co jsem ve filmu viděl. (...) "She is my new friend who has not been fucked in 20 years." Kurvou kvůli empirickému pozorování. Poslední třetina už se těžce táhne v takovém tom "pozdním filozofickém vývoji a utváření, hledání místa", taky se snaží uzavřít a vysvětlit origin pro Bellu, který mi přeci jen, přišel na sílu, ale zajímavá cesta i třeba k manželství skrze "pokus a omyl", Bella na své cestě projde nejpozoruhodnějším vývojem - mnoho okusí, uvidí, vyzkouší a podle toho se i utvoří, jako autentická Bella, v tom nejnetradičnějším rodinném kruhu v závěru... jak můžete vědět, že je pro vás něco, nebo někdo, to pravé, když zkusíte pouze jednu věc a hned se jí bezhlavě, až zoufale chytíte? Tohle chce nějakou dobu na zpracování, ale je tam hodně sebeuvědomění a moudrosti, je to takové to podobné objevování skrze nezakalenou, čistou dětskou mysl, ale jakoby taková mysl dospěla a nenechala se přitom pošpinit. Split jsem ohledně toho kurvení, je to velmi open pohled na současnou problematiku, ale myslím si, že buď se vývoj zastaví ve středověku a všichni budeme sledovat jakousi doktrínu, nebo naopak půjdeme dál a sex a láska budou dvě věci, které mohou ale nemusí být nutně spojené. Pět z principu, tohle jen tak někde neuvidíte. Objektivně bych to asi zoukrouhlil spíše na čtyři. Ale Yorgos neskutečně zabodoval a je to zkrátka příliš unikátní. () (menej) (viac)
Fantastická výprava kombinující světy Karla Zemana, Wese Andersona, architekturu Antonia Gaudího a sexuální fantazie šíleného Řeka...Emma si musela položit niternou otázku: "Stojí mi šance na Oskara za to, že budu třetinu filmu nahá?" ()
Lanthimosův a Emmin vrchol. K dokonalosti dotažené to, co se ladilo ve Špičáku, Humrovi, Jelenovi nebo Favoritce. Hodně zvláštní, těžce uchopitelný a stravitelný, ale strhující. Ta stylistika! Jako kdyby to spolu tvořili Lanthimos s Gondrym a radil jim Stuart Gordon a Brian Yuzna. ()
/+/My father once told me, "Always carve with compassion." He was a fucking idiot, but it's not bad advice. (8/10) ()
V detailoch úžasné - od hudby, kostýmov, výpravy, konkrétnych námetov a scén, ktoré na ne reagujú, dialógových nuáns až po bizardné, úchvatné deppovské sólo Emmy a démonického Ruffala. Lanthimos je v týchto veciach silný a práve v Poor Things mu zrejme divácky (zatiaľ) vyšli najlepšie. Film ale stále trpí na tradičné neduhy tvorcu - svojim prepáleným a nevyváženým tempom a občasným zaseknutím sa v samoúčelných fetišoch stráca citeľne dych. ()
Uchvacující ve všech směrech. Dlouho jsem nebyl tak nadšený z tolika aspektů v jednom filmu. Od nádherné výpravy, chvílemi připomínající secesní prvky Zemanových filmů, kombinující viktoriánskou dobu, steampunk a překrásně propracované kulisy i kostýmy. Nepamatuji se, kdy se mi naposledy stalo, že jsem u filmu litoval, že mi občas létají oči k titulkům a nemůžu se každý okamžik plně soustředit na všechny detaily na plátně. I z tohoto důvodu se těším na další projekci, kdy už nic nebude rušit v soustředění. Špičková je nejen výprava a kostýmy, ale i práce s kamerou - jak černobílou, tak barevnou (ty krásné měkké barvy). Málokdy si divák může tak vychutnat přednosti filmového pásu oproti digitálu (práce s osvětlením, záběry chvílemi až připomínající evropskou novou vlnu - rybí oko, rámování, rozostření...). Výrazná hudba a zvuky, perfektně se hodící k výraznému herectví i celkové expresivní stylizaci. Vše je naprosto soudržné díky sebevědomé režii. Daffoe, Ruffalo i všichni ostatní podávají špičkové výkony, ale co předvádí Emma Stone je jiná úroveň. Takto se oddat postavě je nevídané a už teď je jasné, že se bude jednat o jednu z definičních rolí kariéry. Na poslední chvíli tak musím přehodnocovat své pomyslné topky filmů z loňské roku a zkomplikovalo se mi komu fandit ve spoustě kategorií na Oscarech. Formidable. ()
Poor Things je velmi autorské surrealistické dílko, unikátní svým vizuálem, storytellingem a skvělými hereckými výkony. Film je svým způsobem poněkud bizarní a nedrží se vůbec zkrátka, hlavně co se týče sexuálních scén. Pro Emmu Stone je tak tohle dost odvážná role, a i díky jejímu výbornému výkonu v roli Belly Baxter, mladé ženy přivedené zpět k životu, se u mě Emma herecky vyhoupává na úplně novou úroveň herectví. Film za svoji stopáž stihne rozebrat či jen naťuknout mnoho důležitých a zajímavých témat jako objektivizace, osvobození se od společenských mezí, utrpení chudých apod. Zkrátka přesně ten typ filmu, o kterém ještě několik dní po zhlédnutí přemýšlíte, ať už o hlavní myšlence nebo o vizuálním zpracování. Z výčtu filmů za minulý rok je tento určitě jeden z těch nejvýraznějších. Naprosto předčilo mé očekávání! 8/10 ()
Reklama