Réžia:
Kevin SmithScenár:
Kevin SmithKamera:
Learan KahanovHudba:
James L. VenableHrajú:
Brian O'Halloran, Jeff Anderson, Kevin Smith, Jason Mewes, Trevor Fehrman, Rosario Dawson, Marilyn Ghigliotti, Fred Armisen, Justin Long, Ben Affleck (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Dante (Brian O'Halloran), Elias (Trevor Fehrman), Jay (Jason Mewes) a Silent Bob (Kevin Smith) jsou po infarktu naverbováni Randalem (Jeff Anderson), aby natočili film o samoobsluze, která to všechno začala. (mikki089)
Videá (1)
Recenzie (49)
Nad přátelstvím dvou loserů, kteří se kopali do zadku a neměli snahu se nikam posunout, jsme se poprvé bavili v první polovině 90. let. A bylo to zatraceně fajn. Stáli a brblali za kasou Quick Stopu a i přes nespočet krutě sprostých scén nám předložili vlastně „vyzrálý“ film o důležitých věcech. Nezávislý klenot Kevin Smith se pak ke kultovní záležitosti (v roce 2006) vrátil, hrdinům Randallovi a Dantemu bylo přes třicet a dojemně se ohlíželi za minulými časy. Bylo to prostě, jak kdybychom po letech potkali kámoše ze střední, prokecali s nimi večer a byli rádi, že se za ty roky příliš nezměnili. Smith byl tehdy na vrcholu. Jenže přičichnul k hollywoodským látkám a celé mu to tak nějak trochu zhořklo. A teď víc než dekádu nenatočil nic slušného. Třetí Clerks nejsou výjimkou. Dialogy dávno nejsou chytré a už vůbec ne vtipné, nostalgie nefunguje, snad jen, když se na plátně objeví Rosario Dawson. To, co kdysi fungovalo, teď působí křečovitě, přitom chlapíkům táhne na padesát, jeden prodělal infarkt a vyplouvání starých „křivd“ mohlo být nosnější. Potěší snad jen pár starých známých vedlejších postav či pořád stylový soundtrack. Každopádně starý dobrý Kevin Smith je definitivně pryč. Z těch 100 minut zafungoval jen zlomek. ()
Mrzí mě to strašně moc, ale Kevin Smith nebyl vlastně nikdy úplně kvalitní režirér. Ve své době dokázal vytvořit geniální poptávku po něčem co tady nikdy předtím nebylo, ale není náhodou že už 14 let nenatočil dobrý film. Clerks III byli jeho poslední záchranou a co se stalo? Místo aby rozvíjel příběh dvou přátel, tak je nechá točit film o dávných časem (znovu recykluje a vytahuje na světlo události a scénky prvního dílu). Tedy jinak řečeno nemá vlastně moc co říct. V minulých filmech jsem si myslel, že možná nechce, teď už vím skoro na beton že to neumí. Přesto bych neváhal označit scény kdy nechá umřít jednu ze svých hlavních postav, za jeho nejvíce srdcervoucí v celé sérii. 40% PS: Moc mě to mrzí Kevine, ale je to bohužel tak, prožili jsme spolu krásné chvíle, ale už prosím raději netoč. ()
Snezenky a machri po 25 letech.. vlastne Dante, Randal a spol. po 16.. ci vlastne po 28 rokoch. No, nic svetaborne ci originalne. Smith vlastne rekapituluje a parafrazuje prvy diel po viacmenej svojej skusenosti aku ma postava Randala. Je to viac sad, nez funny.. ta smutna nalada sa tiahne celym filmom a zaverecny titulkovy epilog to len podskrtol. Pozera sa na to v pohode, ale prve dva diely su na mile daleko vpredu. Kevin Smith by po tomto uz nemal nic tocit. Pre jeho dobro a pre dobro nas.. jeho fanusikov. ()
Těžká podívaná k hodnocení i k zasmání. První Clerks totiž komentovali každodennost nahořkle, aby jejich pokračování vyznělo pozitivněji, nadšeněji a potěšilo jako univerzální životabudič. A třetí díl funguje přesně obráceně. Radost se v něm nachází jen při pohledu dozadu a Dante s Randym jasně dávají najevo, že líp už bylo, i když třeba v případě druhého jmenovaného nikdy skutečně dobře nebylo. To jen ta obyčejnost, devadesátá a nultá léta, bezstarostnost, to všechno působí svěžeji, originálněji a všední současnost o to utrápeněji. Pro mnohé je Kevin Smith jen stínem člověka, který dokázal oslovit celou generaci. U návratu Jaye a Boba jsem se chvílemi netvářil nadšeně a nevěděl, proč právě tudy, proč opakovat gejzír šílenství, který občas pobaví, ale daleko častěji působí jako variování minule viděného. U návratu do sámošky chápu potřebu ještě jednou se vyjádřit mnohem víc. Je to totiž daleko víc o životních rozhodnutích, o křižovatkách, ze kterých není úniku a o zodpovědnosti, kterou s sebou přináší obyčejný dospělý život. A samozřejmě, hrozně mě mrzí, že se pokračuje právě tudy a že Smith dobrovolně krade tu parádní náladu předchozímu dílu, který už nikdy nebude působit tak vesele. Budiž mu v rámci definitivního přeorientování se na vztahy přátelské více než na vztahy milostné odpuštěno. Smith znovuzrozený totiž nechce bavit, nechce se flákat, nepotřebuje být mladý ani starý muž za pultem. Chce jen v úloze rozumného zkušeného strýčka poradit pár posledních životních rad všem, kteří si sem našli cestu. Já si je rád poslechnu, rozhodnutí už je pak na každém z nás. Jestli jsou mu bližší hvězdná camea a vtípky nebo možnost si odnést něco malého navíc. ()
Kdysi dávno žil, byl jeden komik, který udělal pár skvělých filmů, ale poté mu došly nápady. Plácal se jen tak kolem a dojil znova a znova své staré nápady. Když tomu bylo 16 let, co naposled dokázal udělat dobrý film, rozhodl se navzdory jakékoli originalitě vrátit k tomu, co ho proslavilo - ke svému prvnímu filmu. A udělal film o tom, jak udělal svůj první film. A pokud se vám ten první film líbil, nebudete umírat nudou ani u toho posledního. Ale ruku na srdce, doufejme, že už je opravdu poslední, protože existuje jen omezené množství trapnosti, které je odkaz onoho komika schopen unést... 4/10 ()
Reklama