![všetky plagáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/034/34564_ece5b4.jpg)
Obsahy(1)
Po zázračném vítězství Michala Chrabrého se sebevědomí křesťané vrhnou do války proti Turkům, jsou ale poraženi. Nový vládce Transylvánie - Andrej Báthory se muslimům raději poddá. Michal ovšem povstane a sjednotí všechny země Rumunska pod svou vládou. Není mu ale přáno se z vítězství dlouho radovat. Jeho dávní nepřátelé se spojí a ve zrádné bitvě ho porazí. Michalovi zůstává poslední možnost pomsty. Vyprosí si podporu císaře Rudolfa a za jeho peníze se vypořádá s nepřáteli. Ani císař si ale nepřeje silného vládce Rumunska, a tak nařídí jeho smrt. Michal umírá, ale jeho touha po jednotné zemi Rumunů žije dál. (YSantiago)
(viac)Recenzie (22)
Obě části této slavné rumunské historické fresky se vyplatí vidět za sebou - já měl to štěstí, ale jako samostatný film by taky bezesporu každý díl fungoval sám o sobě. Tady si navíc užijeme dost renesanční Prahy, jež je stavěna jako protipól Istanbulu, příběh se nám ještě více zamotá a naplní intrikami, které krásně zrcadlí čisté Michailovy záměry a nekalé pohnutky jeho protivníků i "spojenců." I samotný konec je působivý a vcelku zdařile se ubránil nebezpečí přílišného patosu. ()
Dvojka už je naprostý epický flák, žádné pomalé rozhýbávání dějinných koles. Nejlepší na tom všem je scéna, kdy Michal poručí, aby mu sundali zbroj a jede do boje jenom v košili. Za sjednocení Valašska, Transylvánie a Moldávie! ()
Velkolepá rumunská historka slávou ověnčeného hrdinského vůdce Michala Chrabrého pokračuje a v neztenčené míře vrší další bitvy. Nemyslím si, že zůstala o nějaký krůček za první částí, ale je přeci jen malinko jiná. Vypráví více o zkorumpovanosti a zkaženosti mocenských zájmů. Film zdobí zářivě krásné hory (mimochodem asi hezké místo pro turistiku) a špetku romantičnosti tomu přidává i melancholická rudolfínská renesanční Praha zachycená v poetických obrazech. Co říci závěrem? Dalo by se napsat ještě ledaco, ale to není myslím účelem tohoto komentáře, hlavní je dobrý pocit z dobře natočeného filmu. A věřte, stojí to za to. ()
Druhý díl Nicolaescuova velkolepého díla už za kvalitami prvního bohužel trošku zaostává. Obsahuje sice více na komparzisty náročných bitev, ty ale často nejsou dotaženy do konce a divák je tak nucen spokojit se s pouhými náznaky. Po Michalově vítězství nad Turky v závěru prvního díla je křesťanská šlechta naplněna sebevědomím. Vojska v čele se Zikmundem Bathorym vytáhnou do bitvy proti Turkům, jsou však rozprášena a Zikmund se stává mnichem. Z Michala je najednou hrozba i pro jeho křesťanské spojence. Zikmundův bratranec Andrej sestaví vojsko, aby se s Michalem utkal, Michal ho však porazí a Andrej přichází o hlavu. Poté, co se Michalovi podaří zajmout i rakouská vojska vyslaná proti němu, se nechává korunovat panovníkem sjednocených rumunských zemí. Musí však čelit nové hrozbě. Zikmnudovi se podařilo poskládat novou armádu a chystáte se s Michalem střetnou. Ten v boji počítá i se spojenectvím Rakušanů, ti ho však zradí a přidají se k Báthorymu. Michal přichází o syna, armádu i svou čest. Odjíždí do Prahy, kde vyprosí od císaře Rudolfa II. novou armádu, se kterou se mu sice podaří Zikmunda porazit, je však znovu zrazen vlastními spojenci, kteří na něj připraví úkladnou vraždu. ()
Neuvěřitelná výprava, to už dnes bez počítače neuvidíte, těch komparzistů musely být tisíce a tisíce..?! ()
Mezi rumunskými žánrovými filmy mají díla činorodého režiséra i herce Sergia Nicolaescu prominentní postavení. Dvojdílný historický projekt věnovaný sjednotitelské osobnosti prince Michala Chrabrého (1558-1601), na nějž volně navazuje ještě pozdější dobrodružnější titul Odvážní se nevzdávají (využívající stejnou výpravu a kostýmy), může být z jedné strany zpětně zatracován – jakožto zjednodušující a tendenčně zabarvený obraz dějin – mezi jinými však také vřele oslavován jako příklad opojného, velkoformátového i nebývale syrového válečného filmu, v němž bez použití dnešních (falešných) triků přežívá mnoho z reálné energie účastníků natáčení, ať už kdesi v kilometrové vzdálenosti, uprostřed tisícového komparzu, či přímo před kamerou a za ní. Navíc vyobrazení válečného vůdce, jemuž se za krátký čas vlády podařilo přemoci turecká vojska na Balkánu a spojit území Valašska, Transylvánie a Moldavska do jednoho celku, není zcela líbivé a lze jej číst i protichůdným způsobem (ovšem krutá, nelítostná a sebe-prospěchářská řešení se odehrávají příznačně na všech stranách), vlivem jisté nepřehlednosti a svižného střídaní bitev, scén jednání i náhle šokujících naturalistických momentů (stětí hlavy maďarskému knížeti Báthorymu) se tu však možnost jakéhokoli detailního učení historie ještě více znesnadňuje a film je třeba si užít především jako podívanou. ()
Veľmi dobré historické dielko, ale nie pre našinca, ten pozná z Rumunov len Drakulu. A práve o ňom by som skôr natočil historický veľkofilm, no nie ten mýtizovaný, ale ten pravdivý, pretože by to bol príbeh porovnateľný s Ivanom Hrozným, snád aj zaujímavejší. V tomto filme sa stretávame s postavami, ktoré nám len málo povedia, a tak sa stráca záujem. Herecky a obrazovo ale dobré. ()
Druhá časť je výraznejšia v bojových scénach, venuje sa predovšetkým zjednoteniu valašského, sedmohradského a moldavského kniežatstva do jednotného celku, ale i vnútorným intrigám a osobnej tragédii Michala Chrabrého. Ten je dodnes považovaný za rumunského národného hrdinu. Celkový dojem z oboch filmov je pozitívny a už v roku vzniku tohto filmu bolo pozitívne konštatovanie, že sa rumunská kinematografia mnohému naučila pri podobných filmoch so západnými koprodukciami. ()
Viac bojov, viac smrti. Títo veľkí ľudia sa stále za niečím ženú a nakoniec aj tak skončia, ako skončia. História si ho zapamätá, ale čo z toho ten neborák (a jeho najbližší) vôbec mal? Videné v kine týždeň po prvej časti. Pre mňa o niečo slabšie kino ako prvý diel. Ale inak fajn, peknú hudbu urobil pán Olah. (Lumiere - 8.4.2014) ()
Souhlasím s tahitovým komentářem, i druhý díl skvělý, i když dějově posunutý více do vysoké politiky. A v něm i rudolfínská Praha a Michal, již přezdívaný Chrabrý. Ale chrabrost se moc nevyplácí, že. On ten Rudolf, on byl také hajzlík, leč korunovaný. A tak v srpnu 1601 se uzavírá kruh života muže, který sjednotil Transylvanii, Moldavsko a Valašsko. Poučení, všichni muži jménem Zikmund nejsou úplně důvěryhodní. Výborná podívaná, mohu doporučit. ()
Někdo by mohl namítat, že Rumuni jsou vyobrazeni pouze jako ti dobří, které všichni ostatní okopávají, ale u takovýchhle filmů se to snese. Navíc je rumunský nacionalismus z historického hlediska vcelku logickým jevem (tím se ovšem nechci zastávat fašounských anticikánských a antimaďarských křiklounů na internetu - právě těm musí při tomhle filmu péro stát líp než při lesbickém pornu). Herecké výkony jsou příjemné, hudba nevyrovnaná (zdaleka nejlepší je závěrečné romantické téma), bitvy výpravné. Co českého diváka potěší nejvíc, je spousta záběrů z renesanční Prahy - něco takového byste v rumunském filmu nejspíš nečekali. (874., 25. XII. 2013) ()
ocenenia : MFF Moskva 1971 - Nominácia na 1. cenu ()
Toto je druhý diel,tak k tomu sa už moc ani nadá dodať,pretože všetko dôležité už bolo povedané v prvom diele.Snáď už len to,že Mihail Viteazul zahynul v boji dňa 10.augusta 1601,pri meste Turda,proti generálovi Gheorghesovi Bastovi. Pochovaný je v kláštore Dealu pri meste Tirgoviste. ()
Vidim, ze Rumuni, kdyz chteli, umeli tocit i za socialismu. Klobouk dolu nad velkorysou vypravou, krasnym narodnim pribehem, hezkou hudbou... Ac nejsem fanouskem historickych velkofilmu, tento stoji za zhlednuti. ()
Výprava velkolepá, hudbá zlá i zle vybraná, kostýmy zaujímavé, spracovanie priemerné, vojnové scény úchvatné a velmi realistické, scény v blate nákladné (tie by som ako herec asi nechcel hrať, nie to ako bojovník bojovať v nich), hlavné postavy charizmatické, hlavne Selim Paša v podaní samotného režiséra Nicolaescuho. Bohužiaľ strih je hrozný, scény preskakujú strašne chaoticky. Napriek tomu som rád za výpravné filmy Nicolaescua, a pokračujem v nich ďalej. Moje hodnotenie: 69% ()
Jak už to tak bývá, když se karty rozdají, začátek jde vždycky dobře, jelikož má člověk karet plnou ruku. Podstatné je ale vždycky závěr hry, komu ty trumfy vydrží až do konce. Michal Chrabrý byl dobrý stratég na bitevním poli, ale chyběl mu rozhled a zázemí velkého státníka, takže ho nakonec křesťansko-turecký konflikt zneužil, semlel a vyplivl. Velké dějiny o něm mlčí, ale stal se národním hrdinou, sjednotitelem. No a my si alespoň dokreslili obrázek toho "duševně chorého" muže na pražském hradě (Rudolfa II.), který je sice interpretován jako lunetik, ale jak vidno za nitky evropské politiky tahal docela slušně. Zároveň jsme se opět utvrdili v tom, že o moc a prachy jde vždy v první řadě, víra je vždycky jenom způsob jak ovládát masy ve jménu materiálních cílů. Kromě vynikající výpravy film tedy pěkně ilustruje tehdejší politické pletichaření. Být mostem mezi Východem a Západem zkrátka není nikdy a nikde vděčná role. 80% ()
U druhé části filmu byl již střih v pořádku (bylo to snad pro střihače esnadnější, protože byl děj méně komplikovaný?) a tím pádem se mé dojmy z prvního dílu zpětně podařilo trochu napravit a vše nakonec zapadlo tam, kam mělo (rozuměj- mluvím o dění v mé hlavě:). Osobně si myslím, že oddělené hodnocení obou částí, byť výše zmíněná poznámka by mohla svědčit o opaku, nedává smysl, ale jiná možnost zde na čsfd není. Proto Nicolaescu ode mne tentokrát dostává o hvězdičku více. Trochu bych ale pokáral jeden detail, který se (ne)vyskytoval ve všech jeho filmech, jež jsem doposud měl tu čest vidět. Proč se u záběrů jednotlivých bitev nemůže vedle titulku oznamujícího místo objevit také informace s datem události? Je to snad němá výzva k dalšímu sebevzdělávání diváka? ()
Druhý díl snad lepší prvního, především až neskutečnou tragedií, která následovala vlastně hned po dosažení met nejvyšších. Je pravda, že film je v tomto ohledu bez alespoň základních znalostí valašských, moldavských a sedmihradských dějin poněkud zmatený, ale tragický závěr po bitvě u Miraslau (jestli to tedy byla ona) a smrti syna Nikolaje, je nesmírně působivý. Objevily se sice dvě komicky působící scény, a to smrt kardinála Báthoryho a bratření se Valachů s Moldavany. Krásy Prahy, plné anachronismů, také nepůsobily zrovna jistě. Tragika člověka, který odmítl pochopit svou vlastní sílu a nakonec zůstal sám, ovšem dokonale převážila jakékoli nacionální třeštění. Kladem filmu je také monumentální pojetí bitevních scén, plných komparzu a občasných pěkných akcí. Záporem je především herectví-neherectví hlavního představitele, který procházel celým filmem se stejným výrazem bez ohledu na cokoli. ()
Druhý diel rumunského veľkofilmu o "otcovi" ich národa zobrazuje (ako vypovedá pôvodný názov) krátkodobé zjednotenie Valašska, Sedmohradska a Moldavska do jedného štátu pod vládou Michala Chrabrého a nasledujúce udalosti... Platí tu prakticky to isté, čo pri prvom dieli - bojové scény sú gigantické, výprava skvelá, kostýmy miestami diskutabilné (ale detailne prepracované), dej zas historicky presný a národná idealizácia na mieste. Príbeh je ucelenejší, emotívnejší, vyložený pomalšie a jasnejšie ako v predošlom dieli a stále je plný politických hier, intríg a manipulácii. Druhý diel filmu v ničom nezaostáva za prvým, ale v niektorých častiach ho možno aj prekonáva a je dôstojným zakončením príbehu ako aj verným zobrazením rumunskej histórie. ()
Nádherný historický velkofilm! ()
Reklama