Réžia:
Peter MullanScenár:
Peter MullanKamera:
Nigel WilloughbyHudba:
Craig ArmstrongHrajú:
Geraldine McEwan, Nora-Jane Noone, Anne-Marie Duff, Dorothy Duffy, Eileen Walsh, Stephen McCole, Tracy Kearney, Peter Mullan, Eamonn Owens, Kevin Shields (viac)Obsahy(1)
Írsko, 60-te roky minulého storočia. Dievčatá a ženy, ktoré viedli ľahký život, stali sa obeťami znásilnenia, alebo sú slobodnými matkami, odvádzajú do kláštora . Žiadna z nich však netuší, čo ju čaká za múrmi, kde si má odpykať trest. Tvrdá práca je asi to najmenšie zlo. Musia čeliť despotickému a ponižujúcemu zachádzaniu rádových sestier a najmä matky predstavenej, ktorá tvrdí, že robí všetko pre ich dobro a odvoláva sa na vôľu božiu. Režisér Peter Mullan pozbieral materiál na svoj film v ešte donedávna existujúcich Írskych polepšovniach a sám bol šokovaný z krutých výchovných praktík, o ktorých verejnosť nemala ani tušenia. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (182)
Naozaj máločo je možno vytknúť tomuto filmu - jedným dychom som sledoval filmársky jedinečne spracované príbehy nešťastných dievčat uväznených za nemravné správanie (slobodné matrestvo, znásilnenie, vyzývavosť - to všetko boli hriechy len a len žien) v kláštore kdesi v Írsku rokov 60. Neustály kolobeh ťažkej práce v práčovni, ponižovanie, modlenie, tlmenie náznakov priateľstva, ktorému zo strany rádových sestier boli tieto nešťastnice vystavené vyvoláva otázky, či to tak funguje len v Írsku a akú slobodu požívajú napr. pobožné dievčatá, ktoré upíšu život bohu. Smutno-krásne dielo. ()
Ok, lidi jsou svině - ale co víc?! Svojí působivost tenhle film má, ale proč dusí své diváky a hlavně co jim chce sdělit? Tyhle drsňárny bez nějaké hlubší myšlenky, které jen šokují a vydírají diváka nekompromisním (a místy značně demagogickým) způsobem mi už lezou krkem. I když uznávám jejich řemeslnné kvality. ()
Zlatý Lev ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $4,890,878║Tržby Celosvetovo $20,957,001║ ()
Smutný film o něčem, co se dělo v Irsku 60. let. Ještě smutnější by bylo, kdyby se to dělo stále, protože "uvězňovat" do kláštera někoho nejen proti své vůli, ale prakticky jen ze svých sobeckých důvodů je naprosto nelidské. Hlavně osud dívky, kterou poslali do kláštera, protože ji znásilnil její bratranec (v Irsku je muž hodnotnější než žena?), mi přišel hodně depresivní, i když ostatní dívky na tom nebyly o nic lépe... Je dobře, že se takové filmy točí, aby lidé věděli, co se dělo a aby se pokusili podobné věci zakázat nebo odsoudit. Irsko bylo vždycky zvláštním zemí, chvílemi trochu připomínající o dost východnější země s názory o naprosté zbytečnosti žen a jejich názorů nebo práva na svobodný život. Na druhou stranu je tu možnost, že film je, jak se často stává, spojením tří různých a cizích příběhů žen, které spolu třeba vůbec nesouvisí a ve výsledném dojmu jejich spojení úmyslně hází na církev špínu. Tohle nejde jednoznačně říct, ale osobně si myslím, že se v podobných domem neděly zrovna příjemné věci... Za "podle skutečné události" jsem opravdu rád, ale nejsem si touto jednoznačností úplně jist. Rozhodně zajímavý film, který chvílemi působí dost nepříjemně, ale jehož tři hlavní hrdinky, každá s jiným osudem, působí divácky atraktivně. ()
Výborně natočený film, který umí dosáhnout svého a pracuje s emocemi velmi šikovně. Od začátku skvěle rozvržený příběh, který se dopředu číst rozhodně nedá. Příjemná a přitom naléhavá kamera a pro mě neznámé herecké tváře, které rozhodně nezklamaly. Na druhou stranu by každému mělo být jasné, že se jedná o pohled z těch "nejčernobílejších" a Mullan se svou proticírkevní averzí vůbec netají. Dokonce se nám pokouší podsouvat odmítavý přístup ke "kolektivní" spiritualitě jako takové, což by jen trochu odpovědnější autor rozhodně nemíchal s tak okatě negativními tématy jako je zvůle jednotlivců i instituce v církevním nápravném ústavě. To, co se dělo uvnitř - alespoň podle filmu - netřeba komentovat; z logiky vykreslení postav, jejich "hodnot" a jednotlivých stran (chovankyně x sestry) vyplývá vlastně, že mezi sestrami se to hemžilo necitlivými a nelidskými sadistkami, které se nesnažily o nic jiného, než zcela fyzicky a především duševně ubít lidské osobnosti. K míře pravdivosti tohoto "faktu" se nebudu raději vyjadřovat - klášterů a řeholnic neznám vůbec málo. Zajímavé jsou i počáteční zápletky, kterými jsou naše hrdinky přivedeny do svého vězení - pochopitelně, že byly vybrány ty, při kterých dnešnímu divákovi naskakuje husí kůže a on si říká: "To jsme snad někde v Íránu?". Ta znásilněná ubožačka je geniálně absurdním příkladem, který musí pohnout žlučí snad každému - kde byla její vina? - samozřejmě, že nikde; to bylo prostě hnusné svinstvo, za které měl pořádně pykat někdo úplně jiný! Účinný je i druhý příklad, v němž hraje hlavní roli zřejmě závist, i když v katolickém Irsku šedesátých let byla jakákoliv vyzývavost brána už za hranicí přípustných norem (to nijak nehodnotím, jednoduše to tak bylo a musíme s tím počítat). Funguje i svobodná matka - avšak jen tady a teď. Předmanželský sex - věc dnes morálně neutrální - byl seriózním deliktem, za který "trest" přijít musel (také nehodnotím). Ještě je pak nutno podotknout, že principielně sloužily magdalénské domy jako "nápravné" zařízení pro prostitutky (neříkám, že je prostitutka něco špatného, ale společnosti také moc neprospívá). Co mě úplně dorazilo, bylo zobrazení pokrytectví kněží - dobrá, jasně, že se kupa příkladů najde, ale ten prostředek, jenž tu byl použit?! Když Buñuel pálí ve Viridianě trnovou korunu, říkám si, ty si koleduješ, už se ti někde ohřívá místečko (nadsázka!). Mullan to ale přepálil neskutečně - kam a po čem přišla proměněnná hostie! Jsi prase a demagog!! A církev na ten film reagovat nemusí, protože to není seriózní příspěvek do diskuse, která minimálně v Irsku běží na slušné obrátky! ()
Poměrně výživný snímek, který sice vůbec není dokonalý, ale rozhodně zaujme. Pár až příliš okatých "agitek" (mazlení se s penězi, posmívání ve sprchách,..) versus vcelku umné brnkání na divákovu trpělivost, se kterou musí vydržet bezmocně přihlížet zvěrstvům, která se kdysi nejspíš tu a tam vážně děla (mimochodem: Bernadette a její "netrpěla dost" styl přežívání v tom pekle je sympatický - jen mi k ní moc nesedělo, že by tam vydržela tak dlouho). Pokud se chce divák-masochista nervově odrovnat ještě více, doporučuji zhlédnout společně s tímto. (3,5*) ()
Na jednu stranu docela drsny drama ukazujici pomery v sedesatejch letech v Irsku, kde se zenska koukla na chlapa nebo ji znasilnil a uz letela do ustavu k jeptiskam, u kteryho si clovek bude rikat, ze to prece neni mozny. Jenze je, pribeh je podle skutecnejch udalosti. Na druhou stranu si ale zase clovek musi rikat, proc by mel tem zenskejm fandit, jasne, jsou tam nepravem, ale vetsina je jen anonymni a tech par hlavnejsich dela vicemene to samy, co ostatni, takze si je clovek nijak zvlast neoblibi. Jinak ale z toho je trochu citit pokus o novej Prelet nad kukaccim hnizdem, jeptisky se tvari desne mile a hodne a pritom to jsou svine, tech par hlavnejsich zenskejch se snazi nejak utect, akorat nejaka ta propracovana postava, ktera by celej film tahla, tu chybi. Ale rozhodne se jedna o dobre natocenej a skoro neznamejma hercema skvele zahranej film, kterej ma urcite co nabidnout. Slabsi 4*. ()
Strašně silný, nádherně natočený a velmi bolestný snímek z katolického Irska a to ve druhé polovině 20.století!!! Na příběhu čtyř mladých dívek je s obrovským filmovým prožitkem ukázáno, jak náboženský fanatismus až donedávna ničil svobodu i životy mladých dívek, které se svými nevinnými sexuálními činy provinily proti katolické morálce tehdejších Irů a byly za to potrestány převezením do kláštera coby nápravného ústavu pro padlé ženy na krutou celoživotní převýchovu. Některé dívky postupně pokorně přijímají trest i přísné podmínky kláštera ("Jsme kajícnice. Musíme pykat."). Jiné vnímají se stupňující nelibostí a touhou po svobodě přetvářku a kruté praktiky starších jeptišek v čele s matkou představenou (ne nepodobnou vrchní sestře Ratchedové z Formanova Přeletu nad kukaččím hnízdem). Je to film o touze po svobodě a to z rodu těch nejlepších filmů, jako je Motýlek, Vykoupení z věznice Shawshank, nebo zmíněný Přelet nad kukaččím hnízdem. Trailer: http://www.csfd.cz/film/121901-padle-zeny-magdalene-sisters-the/videa/ ()
PADLÉ ŽENY (pro mě osobně) patří do té kategorie filmů, u nichž forma výrazně převyšuje obsah. Nemám co vytknout formální stránce - Peter Mullan umí vytvořit atmosféru (viz například úvodní svatební scéna), umí výborně skloubit vizuální stránku se stránkou hudební (Craig Armstrong), dokáže vygradovat scény etc. Co se mu však totálně nepodařilo bylo přesvědčit diváka (či alespoň mně) a nepropadnout přitom tendenčnosti. Nepopírám šílenosti, které se ve filmu udály; nepopírám to, že takhle nějak to mohlo skutečně v některých (či mnohých) případech vypadat. Ale ona tendenčnost a černobílé podání problému nakonec působí značně kontraproduktivně... mnohé zneklidňující, burcující a "do nebe volající" problémy to zbytečně degraduje. Škoda... 3 a 1/2. ()
Silné a >lidsky< (úmyslně nepíšu >nelidsky< , protože takoví zkrátka mnozí - zvláště mají-li příležitost - lidé prostě jsou) kruté drama. Pozor, tenhle příběh se neodehrál někdy v dávných a temných a bezprávných časech historie, tenhle film je náhledem do reality, panující v kulturní evropské zemi ještě ve druhé polovině dvacátého století! A lhostejno, zda šlo jen o výstřelek, systémové pochybení nebo cílevědomé a společností tolerované ponižování lidské důstojnosti a potlačování v té době již dávno deklarovaných a v moderní civilizaci pojímaných a v zákonech přijímaných lidských práv. Zde konkrétně nějakými pošahanými, zamindrákovanými a citově naprosto otupělými dělnicemi a dělníky na vinici Páně, skrývajícími svou zlobu a bigotnost za víru v Krista a Katolickou církev. Nemyslím si, že by tenhle film měl být (jak se zde domnívají někteří komentující - a nemůžu si pomoct, ale z jejich komentářů je právě cítit notná míra emočního nezvládnutí filmu a pokrytectví...) nějakým jednostranným pohledem a samoúčelnou či černobílou obžalobou církve. Je jen (jak režisérovi věřím!) realistickým ztvárněním konkrétní reality, byť umělecky vyhroceným a pomocí vyhraněné autorské licence! Navíc je filmem natočeným právě ku prospěchu věci vskutku syrově a bez nějakých (k tomu v rámci žánru svádějících) klišé!... Ano, není snadné se dívat na takto vizuálně pojaté ztvárnění lidského utrpení, ale tím je právě Mullanovo dílo působivé a svým způsobem i očištující a varující! - - - - - (Poprvé viděno 31.8.2008 na ČT2, komentář zde jako jedenatřicátý - 1.9.2008) ()
Smutné svědectví toho, že zločiny církve neskončily s pálením čarodějnic, ale že přetrvávají do 20. století, kdy stále může dojít náboženský fanatismus dojít tak daleko, že rodiče své vlastní dcery, třeba za to, že se baví s chlapci (coury jedny nemravné) nebo že se nechají někým znásilnit (pokušitelky jedny zkažené), nechají zavřít do nápravného ústavu, kde mají modlitbou a prací dojít po vzoru Máří Magdaleny k vykoupení za své "hříchy" a přitom jen tak mimochodem otročit v prádelně a nechat se terorizovat a bičovat sadistickými jeptiškami. Film je velmi působivý a mnoho scén se vám zadře pod kůži, kdy třeba jsou chovankyně po letech věznění natolik "institucionalizované", že už ani nechtějí utéct a postupně degenerují v podobné svině jako jejich věznitelky. Herecké obsazení je neznámé, ale o to lepší, režie Petera Mullana střídmá, ale o to působivější. Modlete se a pracujte, ovečky, sic vás stihne věčné zatracení! (promiňte, nechal jsem se unést:) ()
Padlé ženy jsou slabým příběhem se silným námětem. Je škoda, že autoři nám vypravují o tom, jak to bylo v Magdalénských domovech drsné, ale při tom drsnost a síla snímku schází. Vždyť vlastně sledujeme skupinu žen, které hřešily a proto musely být potrestány. Ostatně nejdrsnější na snímku je právě jejich hřích a následně odstrčení rodinou, dokáže však zapůsobit i atmosférou, kterou se sestry snaží lidem ukázat, že v Magdalénských domovech to nebylo tak drsné jak by mělo být. Když už jsme u jeptišek, dokonce se zdá, že ony nejsou zlé a rozhodně jim na padlých ženách záleží, chtějí jim pomoci odčinit jejich hříchy a připravit je zpět na běžný život. Přesto mě však snímek zaujal a to hlavně několika nezapomenutelnými scénami, jako příklad uvedu třeba tu, kde má jedna žena šanci k útěku, přesto jí však nevyužije. Pravá síla však leží na zobrazení vnějšího světa, který je mnohem barevnější a lákavější než ten svět, kde jsou hříšnice nuceny žít. A vrchní sestra byla opravdu skvělá... ()
......Drastické vylíčení činnosti katolické církve na bezbranných ženách v jejich irských polepšovnách a prádelnách. Podle některých očitých svědků, byly osudy žen ve filmu vylíčeny o něco mírněji, než bylo doopravdy ve skutečnosti. Sugestivně podané drama stvrzené hereckými výkony, kamerou a šikovně vloženými detailními záběry. Špičkový je velký detail na krvavé oko Bernandetty a v něm uprostřed rohovky odraz mluvící hlavní sestry Bridget. V každém případě Mullan chce a je to jeho hlavní úkol, všem ukázat a útočit za každou cenu na náboženský fanatismus a praktiky církve minulých let. Je to morální odplata pro dalších 30000 žen, které si toto museli protrpět na vlastní kůži. Pokud chtěl v zemi otevřít diskusi, povedlo se. Potrefená husa se dosti silně ozvala........ ()
Na jak dlouho? A jakým právem? Bezvýchodnost situace si na vlastní kůži vyzkouší trojice „nemravných“ duší. Jedna se provinila jen pouhým flirtováním s chlapci z úctyhodné vzdálenosti, další udělala chybu tím, že se probůh nechala znásilnit od vlastního bratrance (výborná sekvence sledující tváře lidí beze slov s postupně jasným resumé), poslední zase porodila nemanželské dítě. V ústavu sv. Magdaleny ze sebe mají díky četným modlitbám a tvrdé práci v prádelně smýt skvrny hříchů, které „spáchaly“. Pocity bezpráví, zoufalství, nejistota o délce pobytu, fyzické tresty i pohrdlivé prohlížení nahých chovankyň chlípnými jeptiškami. Filmu výborně slouží neznámé herecké tváře, režisér sympatie projevuje pochopitelně mnohdy odevzdaným dívkám, z jeptišek se ale nesnaží dělat za každou cenu monstra – víc kritizuje společnost, která klidně vydá své děti do neznáma – nicméně když je příležitost trochu se pomstít (znemožnění duchovního), rád toho využije. Šokující je potom situace, kdy pro jednu z hlavních chovankyň přijde sourozenec a ona nechápe, že opustit tyhle chladné stěny je tak snadné.. Samotná projekce pak pro někoho slabší povahy snadná být nemusí, ale rozhodně stojí za to!! ()
Tak nejak ma tento snímok s inak silným námetom, ktorý zaráža najmä zistením, že prezentované udalosti, ani z ďaleka nesiahajú do (až tak) dávnej minulosti, citovo minul, pričom zistenie, čo všetko napáchala (stále pácha a bude páchať) cirkev v mene Boha, pod rúškom solidarity, už nemôže ani nikoho so zdravým rozumom zaraziť. Smutné fakty .. ()
Silný príbeh a veľmi dojímavý film, podobný, no predsa nie rovnaký ako Hriešnice. Oba sú kvalitatívne na úrovni a ťažko ich porovnávať. Oba majú odo mňa 5* a oba sa ma hlboko dotkli. Oba sú výborne nakrútené, majú mrazivú atmosféru a majstrovsky miešajú beznádej s nádejou. Možno aj vďaka kratšej minutáži a hutnosti asi o jeden malý kúsoček lepšie hodnotím Hriešnice. ()
Padlé ženy jsou velmi dobré drama, které přiměje diváka k pozornosti a dokáže v něm zanechat určitou stopu. Snímek sám o sobě se vyznačuje spíše ponurou atmosférou a vyznívá smutně. Za pochvalu stojí určitě herecké výkony, ale i samotný námět. ()
Velice expresivní pojednání o tom, že současný islámský fudamentalismus a historie křesťanstva jedno jsou. Fanatik je fanatik, ať už si říká Mohammed, Sean nebo Jacek. A prase je prase, bez ohledu na to, jak kvičí! ()
Děsivě vyhlížející internace čtyř hlavních hrdinek do kláštěra na převýchovu k sestrám sv.Margarety.... Skvělé dílko s mrazivou pravdivostí o osudu bezmála třiceti tisíc irských katolických žen... Jak Vás může fanaticky náboženská společnost odklidit ze života a z očí.!!!!! Dnešní církev je stále hnusná a prolezlá vším možným i nemožným, každý má samozřejmě právo na víru, ale věřte sami a neobracejte se na tupé hlavy zlatem ověšených "poslů božích".....! K roli nejvyšší řádové sestry Bridgetové...netušil jsem, že Geraldine McEwanová může zahrát tak zaslepenou zlou ženu...de facto. ()
Reklama