Réžia:
Kelsey MannKamera:
Adam HabibHudba:
Andrea DatzmanHrajú:
Amy Poehler, Phyllis Smith, Lewis Black, Diane Lane, Maya Hawke, Tony Hale, Liza Lapira, Ayo Edebiri, Adèle Exarchopoulos, Paul Walter Hauser (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Dievčatko Riley sa vracia opäť na plátna, teraz už ako teenegerka konfrontovaná s veľkými zmenami vo svojom mladom živote, s rodičmi sa sťahuje do nového mesta a prostredia, musí si nájsť nové kamarátky, vybojovať svoje miesto v triede, v kolektíve. V hlave nastáva poplach a panika v riadiacom centre a snaha opäť nájsť rovnováhu a spoluprácu s novými návštevníkmi, ktorí sa nám nasťahovali do Rileynej hlavy. Puberta sa môže naplno rozbehnúť. Ešte, že je tu jej obľúbený hokej. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (240)
Jednotka sa mi páčila, hoci teraz 9 rokov od jej vzhliadnutia som si pamätal už len torzo príbehu, samozrejme postavy a pocit, že šlo o príjemný, zábavný a vcelku inovatívny film. Očakávania pred dvojkou boli veľké a žiaľ u mňa zostali nenaplnené. Nové emócie boli fajn, až na “úzkosť”, ktorej vyobrazenie sa mi vôbec nepáčilo… taká oranžova p*č*vina nechutná. Druhá vec, ktorá sa mi vôbec nepáčila, bol rámcový príbeh Riley. Extrémna nuda, absolútne nezaujímavé. Víkendový hokejový kemp… nedotiahnuté ako celok aj v epizódach (trénerkin červený notes). Som si istý, že príbeh začínajúcej pubertiačky prinášal omnoho zaujímavejšie príbehové možnosti. Veril som, že sa Pixar po pár slabších filmoch vráti vo veľkolepejšom štýle. ()
Příběh je celkem o ničem, pro našince zajímavý možná tím hokejem, ale místy geniálně vtipné a zábavné. Líto mi bylo těch mrňat v kině, kteří byli úplně mimo a zoufale se smáli u "au, spadlo ti to" a zbytek vůbec nechápali... ()
Takmer vždy sú dvojky a pokračovania slabšie, tú to ale neplatí úspešne to nadviazalo na silnú jednotku a v niektorých momentov ju aj prekonalo. Anímácia super aj zápletka nové émocie vtipné. Fakt nie je čo vytknúť a mladšia sestra má na to vytiahla ešte cez cinemax akciu "rodinná nedeľa", bola ozaj rodinná. Plná kinosalá veľkých aj malých divákov ktorí boli tiež spokojní. Trošku som sa obával od disneyho nejakej propagandy ale chvalabohu ešte tam nie sme a nedovolili si okrem inej rasy hlavnej trenérky nič. Hokej moc nemusím no tu sa na ženské amatérske mužstvo pozeralo dobre. Zrejme animák tohto roku. 5* ()
Inside Out 2 nebo Já padouch a ječící žluté svinstvo po čtvrté? Těžké dilema, a kdyby rozhodla buchta, řekne “ty si velké dítě, viď?”. No jo, to obnáší když do 20 sledujete pravidelně Spongeboba, i’m just kidding. ** faux paux klasických dvojek. Je to dost podobné jako jednička, má to daleko víc postav, tím víc zásahu do děje, více sraček, větší prachy z box officu kvůli nostalgii.. známe to. Pokud jsem v loni Pixar a skákající lamPičku odepsal, tady se nestane holej zázrak a nevytáhnu je ze žumpy hoven, kvůli Diznymu, ale narozdíl od většiny animáků, které jsou ve valné většině jen pro usmrkané fracky, co neumějí ani hodinu a půl klidně sedět na prdeli, a nesmát se každému usrání nebo chcanek, furt se jedná o červenou knihovnu vkusu. Pixarovky byly jistota kvality, a to vždy. Už tu vázne absence originality, přeci jen je to samé, jen někdo copypastnul další emoce, a pokud to Pixaři nevzdaj, a nebudou se bát přidat i peprnější emoce jako je sexualita, nadrženost, chamtivost a zvrhlost, ojojoj, v kině by se ocitlo dost velké hrobové ticho. Pokud tohle je lepší než terapie kterou si za žádnou cenu nemůžu dovolit, tak skvělá volba. Úzkost nám dost komplikuje život, a může to garantovaně potvrdit mistr stresu a černých myšlenek = já. ()
/// Skvělé pokračování, Pixar mi zase udělal po delší době radost. Hravé, originální, a své si najdou i starší diváci. My jsme si s kamarádem povzdechli, že jsmě takový film neměli, když nám bylo -náct. Jo, bylo to takhle dobré. :) ()
Pixar se vrací. A to rovnou v plné síle. Poslední roky už to nebyly takové pecky, jak bylo zvykem. Ale druhé Inside Out je bomba. Tahle emocionální atomovka snad předčila i první díl. Téma puberty je zde zpracované absolutně fenomenálně. A v těch pouhých 100 minutách bylo nespočet neuvěřitelně silných momentů, hromady zajímavých myšlenek, a hlavně šílené množství emocí, které to ve mně dokázalo vyvolovat. Stále nedokážu pochopit, jak se tvůrcům povedlo, tak trefně rozpitvat období dospívání – téma, které by každý jiný narval do pomalého artového filmu, ovšem tady frajeři z Pixaru ho naládovali do barevné a svižné pohádky pro děti. Animačně, jak už bývá zvykem, je to naprostá špica. A já nemůžu být šťastnější. Lepší animák jsem už roky neviděl. A kdyby letos nevyšla Duna, tak tohle by byl jasný film roku. 10/10 ()
V hlavě 2 je prostě pokračováním jedničky. Nemusíme si stěžovat na málo originality, protože původní poselství je stejně aktuální ve chvíli, kdy Riley ve třinácti přepadne puberta, čeká ji střední a před tím víkendový hokejový tábor s jejími dvěma nejlepšími kámoškami a vysněným týmem Plameňaček v čele s obdivovanou Val Ortiz. Milý, hodný, zábavný, užitečný a terapeutický film znovu nastoluje téma potlačených emocí a vzpomínek. Jestli se před tím Radost vypořádala se Smutkem a všichni pochopili, že musí držet spolu, nyní čelí stejné výzvě s celou novou bandou emocí. I když se situaci snaží nevhodně opanovat Úzkost, i Radost bude muset opět projít vývojem a opustit svůj paternalismus hraničící s blahosklonností. Cesta za poznáním je dobrodružná a nechybí ani záchvat paniky. Radost: „Úzkost využívá představivost Riley proti ní!“ Úzkost: „Chtěla jsem ji jen chránit…“ Úzkost: „Co všechno se může stát, když se Riley nedostane do týmu? Skvělé, že se ptáte, takže…“ ()
V hlavě 2 je nejočekávanější animák roku 2024. Hned po něm následuje Já padouch 4 a Kung fu panda 4. A není se čemu divit, devět let starý první díl ukázal kromě skvělé animace náhled do psychologie lidí a tento koncept zaujal mnoho diváků. Kromě toho byl tento snímek 4x nominován na cenu za nejlepší původní scénář a jedno z toho byl na Oscara. A tento scénárista Meg LeFauve se znovu vrací aby nám ukázal co bylo pak jakmile Riley vyrostla. Puberta. Šílená puberta - strach rodičů nastal pak. Tím pádem museli přijít nové emoce. Úzkost 😫, Stud 😰, Znuděnost 😒 a Závist 🥺. Pixar je stále zárukou kvality a toto pokračování zůstává na stejné úrovni jako jednička. A celkem kopíruje její předvídatelný příběhový oblouk. Naštěstí ale přináší skvělé vtípky a vizuál. Přesto nedokáže vykompenzovat to že nenabízí od jedničky nic moc nového. Nějaké metafory a vtipy jak je zvykem se ztrácí kvůli jazykové bariéře (anxiety bags, feelings jar, ...). To ale neznamená že by to nebyla skvělá rodinná zábava. Jen úplně ne pro malý děcka. "Je to animovaný tak na to vezmu děcko, stejný jak Mimoni ne?" Akorát že vůbec, Mimoni staví na primitivním vybuchujícím a padajícím humoru. Zatímco Inside out se snaží více o hloubku. Děcka se můžou ztrácet, kompletně jim může odpadnout imerze a začnou se nudit a otravovat (hell nah). Celkově 8/10 👜👜👜👜❌ ()
Téměř žádný humor, zato puberťácký dušezpyt. Ten je sice podaný celkem pochopitelně jako výbuch zmatku a emocí, ale celá ta hokejová zápletka mi přišla dost přiblblá. Psychologicky to bylo asi celkem přesné, ale zato dost nudné. Bohužel u mne poselství filmu a nálada úplně vyšuměly, tohle vydělalo miliardu a půl? ()
První díl se mi líbil víc. Druhý byl sice napínavější a měl občas dobré pointy, ale cílil dle mého na mladší publikum a občas byl příliš ukříčený. Pořád jde ale o jeden z těch lepších animáků. ()
Horší než jednička, skvělý to nebylo, avšak stále dobrý film. Inkluzivní San Fracisčtí občané na*rali jen na chvilku. Film využívá šablony jedničky, a na soundtracku bohužel chyběl Michael Giacchino, ale Datzman scoruje taky dobře. Film mě táhl až do konce, a někteří tu píšou že se ke konci už koukali na hodinky. Já ne, a to jsem fanoušek Pixaru od Gary's game. Největší emocionální scéna, a intenzivní scéna rozhodně nenechala diváka chladným, avšak slz se nedočkali. Jak jsem psal: Není to skvělý, ale dobrý. Rozhodně jsem rád že Ikdyž PIXAR na tomhle trochu zfůzoval s Disneyem, tak že nedopadl jako každé pokračování DreamWorks za posledních 6 let (možná dokonce 10). "Hej ouško" segmenty mě rozm*daly na s*ačky, a mělo to svůj geniální punchline. A asi jsem bohužel jediný člověk ze sálu co si všimnul A113 (ACXIII na vaultu). Též děkuji vedoucí v Kino Hutník za věnování posledního plakátu Inside Out 2. Hodno shlédnutí. Jestli na to ještě můžete jít a neviděli jste, doporučuji. ()
Ačkoliv první třetina krásně navnadí na další porci originality, nese se zbylá stopáž v duchu kopírování dějového vzorce jedničky, jen vystavěném okolo mnohem banálnější zápletky. (Možné SPOILERY!). Místo utíkání z domova se totiž Riley chce vnutit do nového hokejového týmu, takže převážně řeší dilema staré versus nové kamarádky a souběžně s tím v její hlavě probíhá konflikt staré versus nové emoce. A ten naznačený začátek puberty je víceméně zredukován na frontální nástup jen jedné z nich (zatímco ty ostatní fungují spíš jako zábavné doplňky). Což je samozřejmě hrozné zjednodušení, ale budiž. A je až legrační pozorovat, jak se Pixar po všech těch minulých průšvizích úzkostně (.. ehm!) fixuje pouze na absolutně bezpečná holčičí témata a očividně se vyhýbá čemukoliv kontroverznímu (například existenci živých chlapců). 70% ()
Běží to 15 minut a já vlastně nevím proč na to koukám… #1 se mi nelíbilo, je to z dílny současné největší neofašistické organizace (krycí jméno Disney), která samozřejmě musí nacpat propagandu všude (samozřejmě že Riley musí mít kamarádky různých barev a vyznání) a všechny hrajou hokej… No… a já se v té záplavě vyváženosti a korektnosti snažím vzpomenout jestli je tohle horší než #1 nebo ne. Děj je vlastně tak nechutně primitivní a závěr idiotský, že rozhodují drobnosti... minule minule bylo depresivní snad vše. Teď jen něco. Teď mě vyloženě pobavila parodie Mickeyho klubíku (a jeho “ouška”). Nic podobného z minula nepamatuju… takže rozptýlení fungovalo. Pozn.: teď schválně jaké jsou šance, že v potitulkové scéně se propálí, že “temným tajemstvím” je její sexuální orientace nebo zmatek v pohlaví? No vyžerte si to až do konce jako já… nic neřeknu. ()
V hlavě 2 je úspěšné pokračování naší hrdinky a našich emocí, které naší hrdinku posunují k tomu, aby zvládala další obtížné situace. Oproti jedničce se tu ale objevují další emoce, což má své plusy, ale i mínusy. V zásadě je to, že když se nové emoce objeví u pubertální holky, tak proč už nebyly přítomny u dospělých postav? Jasně je to logické, kdysi se nemyslelo na to, že nějaké pokračování bude, což samozřejmě šlo vzato o takový detail. Nicméně příběh jako takový je opět velice napínavý, potkáváme zde prostředí, kde by i film Avatar zde mohl položit vzpomínku, emoce neztrácejí takový ten boom co byl v jedničce, ale možná mi tu chybí takový ten větší šok, kde by si člověk uvědomil, tak jako to bylo u jedničky, že to co bylo v dětství hezké, to je pryč. Nejde tu v zásadě o rodinu, kde jsme se brouzdali v prvním díle, tady jde v zásadě o závist, což ale cením, protože v pubertálním životě to většinou takhle bývá. V příběhu se mi líbil princip, kde si animátoři prohráli i s 2d grafikou, či grafikou videohry a nastínili Easter Eggy na slavného Mickey Mouse, což je u Disneyho typické. Nové emoce jsou skvěle výstižné a nejvíce se mi ta líbila ta Nuda, kde i když měla ten joystick asi 10 kroků u kolegů, tak musela mít svoji appku a dělat si to všechno přes to. Do toho ten úžasný francouzský přízvuk. Nicméně nástřel na třetí díl je naservírovaný perfektně a já doufám, že kdyby byla trojka tak bude potřeba naložit parádní dávku emocí. Za mě krásné 4 hvězdičky, určitě doporučuji. ()
Silnejšie štyri hviezdy, už je poznať, že je to slabšie ako prvá časť, ktorá urobila dieru do sveta. Na druhú stranu aj to slabšie je stále omnoho omnoho lepšie ako väčšina konkurencie široko ďaleko, takže možno časom prehodnotím znovu na plnú palbu. ()
Výborný pokračování, který sice je příběhově dost podobný jedničce, ale díky Rileyným novým emocím v období puberty je dvojka ještě o to víc zajímavější a vzrušující na sledování. Film mi přišel právě skrz dospívání a vyobrazení puberty dost relatable, a třeba taková úzkost, která je roztěkaná, neustále se obává budoucnosti a chce na ostatní udělat dobrý dojem, je jako ztělesnění této emoce velmi trefně znázorněná. Mimo jiné, film předává skvělou message o tom, jak si člověk v dospívání začíná uvědomovat to, kým je, jak si utváří svou osobnost, a že je potřeba znát své dobré i špatné vlastnosti. To, jak Rileyny staré a nové emoce stojí proti sobě a tvoří jí tak v hlavě bordel, je krásná ukázka emočního vykolejení a hledání sama sebe v dospívání. Po několika více "odlišných" pixarovkách je V hlavě 2 pomyslným návratem do zajetých kolejí a jako film se rozhodně řadí k těm lepším počinům studia. (btw, chválím báječný český dabing, hlavně ale Páju Gajdošíkovou, která skvěle vystihla ten chraplavý hlas Mayi Hawke.) 10/10 ()
Nezdá sa to, ale medzi jednotkou a týmto pokračovaním ubehlo už 9 rokov. Tvorcovia sa rozhodli ísť veľmi riskantnou cestou, a to že tie roky započítajú (aj keď započítali tak 5) a budú pokračovať pubertou. Pre mňa je to veľmi nelogický ťah, nakoľko deti, ktoré to pozerali pred 9 rokmi, už pubertou prešli a tie, ktoré si už môžu pozrieť oba filmy v jednom slede, druhý vôbec nepochopia (ak sa bavíme o tých menších). Samozrejme, to nič nemení na tom, že tak originálny nápad a prevedenie sa často nevidí. Ale pochopenie ponaučenia a vtipu nájde skôr u dospelého človeka. Malých drobcov v kine mi je ľúto. 3,5* ()
Fantastický animák s nádherným, barevným vizuálem atraktivním i pro děti a tematickým přesahem i pro dospělé, chytrý, komplexní, bez nesmyslů, pro děti nenásilně edukativní a přitom srozumitelně podaný. Jednička se mi moc líbila a dvojku, myslím, budu milovat. ()
Výborné pokračování, které skvěle navazuje na vynikající první díl. I přes lehce dospělejší vyprávění chybí nějaký silný emocionální vrchol, jako byl v minulém díle BingBong ()
O první díl se režisérsky postarali Ronnie Del Carmen a pixarovský veterán Pete Docter, který režíroval Příšerky s.r.o., Vzhůru do oblak nebo Duši. V hlavě 2 dostala na starost režisérka Kelsey Mann a jde o její první velký projekt. Mann získala zkušenosti jako scénáristka, a vytvořila pár kraťasů pro Pixar, ale nikdy nedostala na starost velký a očekávaný celovečerní film. Ale u Pixaru lidem věří a dávají jim šanci vyniknout. A tento risk Pixaru vyšel a Kelsey Mann odvedla parádní práci, která prvnímu dílu nedělá ostudu. Mann a scénáristé se rozhodli, že zopakují to, co fungovalo minule a přidají k tomu nové atrakce, nové postavy, nové výzvy. Naštěstí to všechno dělají nenásilně a přirozeně, takže jsem nikdy neměl pocit, že je to dělané na sílu nebo to působí nepatřičně. Mann má velmi sebevědomou režii, kterou ukáže hlavně v akční pasážích - hokejové scény jsou parádně natočené. Krásně se jí povedlo uvést do děje nové postavy, moc hezky funguje humor, a film dokáže být správně dojemný. Takže ve výsledku Mann splnila to, co splnit měla, a dodala přesně udělaný pokračovaní. Osobně jsem se trochu bál jakým způsobem budou nové emocionální postavy fungovat v rámci příběhu a vnitřního fungovaní světa a děje. Pixarovský scénáristé si tuto otázku položili taky, a přišli s hezkým a elegantním řešením, které mi sedlo. Nové emocionální postavy jsou zajímavé, osvěžují děj, a přináší kupu emocionálních scén, které v nás dokáží vyvolat ty správné emoce, a zamyslet se nad tím, co v našem životě prožíváme. Je hezké, že se tvůrci snaží dětem/puberťákům vysvětlit, že mít úzkosti a stres je normální, ale je potřeba o tom mluvit, a nenechat se tím ovládnout. Že je důležité mít v životě radost a vážit si kamarádu a pravého přátelství. Musím říci, že se mi dost líbilo to, jakým způsobem spolu jednotlivé emoce fungují, jak se doplňují, a jaké dokáží vytvářet protipóly. Velmi hezky je to vidět na vztahu Radosti a Úzkosti, které chtějí pro Riley jen to nejlepší, ale každá volí jiný přístup. V první díle musela Radost přijmout to, že Smutek je pro člověka důležitý, a ve druhém to samé musí naučit Úzkost a vysvětlit jí, jak to chodí. Tvůrci zde znovu dokazují velký cit pro práci se složitými tématy, které parádně rozpracovávají a dospělý diváci je hodně docení. Nové lidské postavy z mého pohledu fungují přesně, a splňují to, co splňovat mají. Bylo osvěžující, že se film soustředí jen na dívky, a řeší se sport a přátelství. Je dost sympatické, že tvůrci neměli potřebu tam na sílu cpát mužské postavy, nebo nějakou chlapeckou postavu, do které by se hlavní hrdinky zamilovaly. Film po technické a vizuální stránce vypadá fantastický a je radost na něj koukat. Tvůrci přišli s řadou luxusní detailů, vyhráli si jednotlivými scénami, dynamikou, a je vidět, že mají stále originální nápady a nebojí se rozšiřovat daný svět a pracovat s ním do větší hloubky. Po filmařské stránce jde o skvělé řemeslo. A úsměv na tváři mi vykouzlil hezký soundtrack, který je o dost jiný, než byl v prvním díle. A teď se koukneme na zápory. Největší zápor celého filmu je ten, že se jede až moc na velkou jistotu. Prostě se dějí věci, které jsme viděli už v prvním díle a tvůrci je jen zasazují do nových kulis. I ta celková pointa je "skoro" stejná jako byla v prvním díle. Ta sázka na jistotu trochu zamrzí, protože, kdyby byli tvůrci trochu odvážnější, tak by film jako celek působil více svěže. Druhý díl V hlavě mi dost sedl. Krásně jsem se na film naladil a užil jsem si ho. Tvůrcům se povedlo ve mě vyvolat ty správné emoce, a jednotlivé scény mě dojali, přesně tak jak měly. Je to moc hezký a povedený animovaný film s přesahem, který toho nabídne mnohem více, než se na první pohled zdá. Jediný problém je ten, že první díl nám to vše ukázal o trochu lépe a elegantněji. V hlavě 2 je krásný animovaný film, který bude bavit jak děti, tak i dospělé. () (menej) (viac)