Réžia:
Paul HaggisKamera:
J. Michael MuroHudba:
Mark IshamHrajú:
Sandra Bullock, Don Cheadle, Matt Dillon, Jennifer Esposito, William Fichtner, Brendan Fraser, Terrence Howard, Ludacris, Thandiwe Newton, Ryan Phillippe (viac)Obsahy(1)
V bojovej zóne intolerancie nie je nikto v bezpečí. A nikto nie je imúnny voči zúrivosti, ktorá vyvoláva násilie a mení životy. Gazdiná z Brentwoodu a jej manžel, okresný prokurátor. Perzský majiteľ obchodu. Dvaja detektívi, ktorí sú milencami. Riaditeľ televízie a jeho manželka. Mexický zámočník. Dvaja zlodeji áut, policajný nováčik a kórejský pár v strednom veku. Všetci žijú v Los Angeles a počas nasledujúcich 36-tich hodín sa ich cesty pretnú... Pestrá mozaiku osudov ľudí z rôznych etnických skupín, ktorých rozdeľuje nedôvera, strach, bigotnosť i rasové predsudky, sa odohráva počas celkom obyčajného decembrového dňa v uliciach Los Angeles, kde tisíce ľudí prežívajú svoje všedné každodenné starosti. Mladý policajt Ryan zastupuje v meste zákon. Svoju frustráciu si však vybíja šikanovaním černochov. Jeho mladému parťákovi Tommymu sa jeho prejavy rasizmu nepáčia, ale nikdy nezasiahne. Obeťou Ryanovho besnenia sa stane aj bohatý černošský režisér Cameron so svojou manželkou Christine. Všetci obyvatelia mesta sa snažia prežiť vo svete plnom nedôvery, rasistických predsudkov, zloby a strachu. Daniel sa snaží upokojiť svoju malú vystrašenú dcérku príbehom o neviditeľnom nepriestrelnom plášti, ktorý jej oblečie, aby bola v bezpečí. Tommy dostane radu, aby stiahol sťažnosť na Ryana a radšej si našiel iný dôvod prečo sa chce nechať preložiť. Cabot žiada detektíva Grahama, aby urovnal prípad zastreleného policajta, pretože je pred voľbami a on potrebuje hlasy černošskej komunity... (TV JOJ)
(viac)Recenzie (1 249)
Vynikající námět, bezchybný scénář a podmanivá režie s neskutečně výbornými střihy a krásným soundtrackem. To jsem se ještě nezmínil o hercích (zvlášť Matt Dillon a Sandra Bullock jsou excelentní), kteří jsou bez výjimky perfektní. Efektně zabalený film o rasové diskriminaci a zaslouženě snímek roku. Nikdy by mě nenapadlo, proč mají autobusy tak velká okna... [Přesná stopáž: 112 min] ()
Crash je zručně natočený film podle scénáře jenž nemá slabin. Jenže přichází až hodně dlouho po Magnolii, 21 gramů a dalších skvělých mozaikovitých filmech. A Crash mě ze všech podobně stavěných bijácích vtahl do děje nejméně. Až moc postav a každé věnován malinkatý prostor. Nneí moc času se vžít do jejích osudů a zamilovat si je. navíc Sandra Bullock mi tam působí až moc rušivě. Trochu nadhodnocený film. Otázku rasismu vystihl mnohem lépe Spike Lee např. v American History X. A Magnolia zůstává dál králem citových skládaček. 70%. ()
Paul Haggins dokazuje, že je nejen vynikající scénárista (čehož je Crash brilantním příkladem), ale i velmi dobrý režisér. Všechny role ve filmu jsou obsazeny s nesmírnou pečlivostí a Haggins dokázal dostat velmi dobré herecké výkony i ze Sandry Bullock a Brendana Frasera (a to je co říct, ne?). Film jako celek je velmi silný zážitek, ale rozhodně na dvě scény z něj nikdy nezapomenu. Haggins buduje napětí, vycucává z diváka emoce a daří se mu to na jedničku. ()
Strhující drama o rasismu, předsudcích a lidské důstojnosti se nekoná. Prvoplánovost z tohohle filmu přímo křičí. ()
Až budu mít v bance peněz jak želez, ó peněz jak želez, ó peněz jek želez. Zajedu si lodí do Los Angeles, ou do Los Angeles, Angeles. Pokud teď máte pocit, že jsem, eufemisticky řečeno, blázen, pak vězte, že mám pouze dobrou náladu a je mi mnohem lehčeji u srdce. Už nemám strach z města andělů, když vím, že je to metropole o třech ulicích, kde se pár týpků potkává pořád dokola. Mám rád vesnice, mastný vlas pana starosty a ztraceného syna chalupníka Bárty. Nebýt ve filmu ta nucená křeč nepravděpodobných náhod, pak by zde méně znamenalo více a já bych dal asi i lepší hodnocení. Pár silných momentů ve snímku bylo, to tady ovšem nevybleju. Vím, o co scénáristům asi šlo a možná jsem i pochopil... ovšem pro mě multi-kulti nefunguje ani při dobré vůli. Podotýkám, že nejsem žádný ultra xenofob, například cizí kuchyně přímo miluju. ()
No když jsem si tady četla samá superlativa směřující k tomuhle dílku, byla jsem silně nedůvěřivá. Ale naštěstí se ona nedůvěra běhen sledování této mozaiky lidských osudů rozplynula v emocionalitě zalité slzami. Už Paul Thomas Anderson se svojí Magnolií ukázal jak vypjaté dovedou být životní situace a právě Crash mu směle šlape na paty, tedy v poněkud obrácené rasové podobě (nerozuměj rasistické). Právě proto je tak vinikající. Také díky výběru herců, jejichž -evidentně citlivý- výběr docílil perfektního typového efektu uvěřitelnosti (ano, zahrnuji sem překvapivě Brendana Frasera a Sandru Bullock). A samozřejmě silný scénář, co víc si přát od filmu??? Zábavu? Ne, tak tady ji takzvaní milovníci filmu opravdu nenajdou! Díky za taková multikulturní dílka. ()
Bude to znít divně, ale mně se v tomhle filmu nejvíc líbila Sandra Bullock a její nádherné vlasy. To ostatní, jako jsou otázky rasismu a boje proti němu, se filmu už tolik nastolit nepodařilo, respektive jeho myšlenka je prezentovaná tak trochu nezajímavě a mě až tak nezasáhla. Jako film je to čistý průměr s minimem emocionálního prožitku. ()
Poučenie z filmu: Nebudem s nikým na ulici žartovať, pretože neviem, ako veľmi kokotský deň mal, alebo aká chujovina sa mu pred malou chvíľou prihodila ! ()
Vykonstruovanost děje mně vyloženě byla do očí. Dva černoši ukradnou dvěma bělochům auto a přejedou číňana. A takhle je to celý film. Trápilo mě, že dvě desítky postav různých ras se do sebe během dvou hodin filmu navzájem "pustily". Posléze jsem si uvědomil, že to byl samozřejmě záměr a že ten film je sice decentně absurdní, ale přesto dobře vymyšlený. V prvním plánu možná vypovídá o rasismu, ale v druhém plánu si bere na paškál hlavně lidskost. Jednotlivé charaktery tak nacházejí ve filmu sebeuvědomění a probouzejí se do reality z předchozí poněkud zamlžené existence. Správní hoši udělali chybu a musejí za ni nést odpovědnost, špatní hoši (a dámy) naopak se alespoň na pár filmových vteřin ukazují v relativně dobrém světle, které o nich vypovídá, že nejsou v jádru zase tak špatní, jak by se mohlo zdát. ()
Staci se projit po Los Angeles a cestou potkate takovou spoustu narodnosti, az se vam zatoci hlava. Urcite to nebyl ucel, ale ve mne to diky tomu zanechalo lehce vyumelkovany dojem. Pokud se na Crash podivam jako na smesici lidskych pribehu, jsem trochu zmatena. Bije se tu nezajimavy pribeh cernosskeho policisty s uchvatnym "neviditelnym plastem" mexikanskeho zamecnika. Nekteri herci vas behem par minut chyti za srdce, jini jsou celkem nezajimavi. Ovsem kdyz to vezmu "komplexne", Crash na me vyplivne krasnou myslenku - nikdo neni sam. Vzdycky nas potka nekdo, kdo nam muze svym zpusobem pomoci. Ze vseho se muzeme dostat, ne vzdycky sami. ()
Nemyslela jsem si, že budu schopná napsat k tomuto filmu komentář, po shlédnutí to však vidím jinak, jde mi psaní naprosto snadno. Jelikož tento film byl strhující zážitek, který by měl zasáhnout každého, kdo má svědomí. Film o osudech lidí, jejichž příběhy a životy jsou vzájemně propojeny, mě opravdu zaujal. Je tu reálně postaveno prostředí, ve kterém zdejší Američané žijí, ať jde o diskriminaci černochů, policii a jejich zacházení, hádky mezi partnery, autonehody nebo krádeže. Všechny tyhle momenty zaznamenávají jediné - to, že můžeme dělat dobré skutky, ač se na nás lidi dívají skrz prsty, - to, že náhodou zaviníme nehodu, - to, že si uvědomíme, jak jsme se chovali, až když někoho ztratíme, - to, že v nejhorší situaci poznáme, kdo je nám nejbližší, - to, že můžeme pomoci cizímu, i když ho neznáme. A jelikož jsem si jistou záležitost už zažila, vím že je to pravda. Tenhle snímek naprosto jasně ukazuje, že jsme prostě jen lidi, i když se chováme dobře, neporušujeme zákony, klidně se můžeme ocitnout v situaci, kdy se stane něco, co bychom normálně něudělali, ať jde o obranu nebo o zlomek sekundy, kdy se může všechno změnit a my spácháme zločin, i když nechceme. ()
Hodně vykonstruované, ale přesto ohromně silné a funkční (a minimálně ve dvou scénách dokonale vyhrocené). Objektivně to na plné hodnocení asi určitě není, ale emoce ten film ždíme opravdu velmi zdatně. Problém je pouze v tom, že to dělá až moc okázale... 80 % ()
[5,5/10] (Barevný /// Produkce: Don Cheadle, Paul Haggis, Mark R. Haggis /// Scénář: Paul Haggis, Robert Moresco /// Kamera: J. Michael Muro /// Hudba: Mark Isham /// Oscar: Paul Haggis, Cathy Schulman (nejlepší film), Paul Haggis, Robert Moresco (nejlepší původní scénář), Hughes Winborne (střih) /// Nominace na Oscara: Paul Haggis (režie), Kathleen York, Michael Becker (hudba), Matt Dillon (herec ve vedlejší roli)) [1001 FILMŮ, KTERÉ MUSÍTE VIDĚT, NEŽ UMŘETE] ()
Škoda, že som Crash nekomentoval hneď, ako som ho videl. Bol som relatívne sklamaný (vzhľadom na očakávania) a mal som toho na srdci dosť, čo kritizovať. Predovšetkým pátos, ktorý musí byť vždy prítomný, ak sa riešia v komerčnejších filmoch závažnejšie spoločenské témy. Celkovo ma film emocionálne príliš nechytil, to už viac Innariutove filmy, voči ktorým mám tiež pár výhrad, ale tou emotívnosťou to dotiahli na vyššie hodnotenie. Ale chcem si to pozrieť ešte raz. VIDENÉ ZNOVA: Tak neviem, či vekom senilniem, alebo som stále múdrejší, ale to, čo som považoval pred siedmimi rokmi za pátos, mi dnes pripadá ako slušná katarzia. Sila Crash je v jednouchosti a všednosti jednotlivých epizód a v ich vzájomnej jemnej previazanosti. Najmenej nápadný oscarový fenomén, preto možno aj jeden z najsympatickejších. Jedna z najlepších dodatkových záverečných scén, ktorá dokonale vystihuje posolstvo filmu. ()
Dve emočne extrémne intímne a nezabudnuteľné scénky, pri ktorých sa vám spraví guča v hrdle a postavia chlpy na rukách. A taktiež vám po filme ostane smutno z toho aký sme my ľudia hlúpi, netolerantní a plní absurdných predsudkov. Zabúdame na to, že každá minca má dve strany, každé naše rozhodnutie vytvorí nový sled udalostí a všetko, čo cez nás v živote prejde nás formuje a tvorí budúcnosť. Všetko. ()
naozaj miestami ostrá a polopatistická štúdia nelichotivého stavu nielen ameriky v otázkach xenofóbie a rasizmu a celkom pravdivé konštatovanie, že v tomto guláši národov nikto nie je úplne povznesený, nikto nemôže povedať, že je totálne tolerantný, lebo isté napätie a predsudky tu budú vždy - a občas to vyústi do extrémnych situácií, ktorými sa zaoberá výherca oscarov 2005. no dobre, lenže forma, štruktúra a spôsob rozpitvávania problému je už známy z viacerých filmov a mne osobne to pripomínalo najviac Traffic (pretože aj ona téma bola z rovnakého súdka) kdežtu tu bolo viacej príbehov a teda viacej postáv a keďže všetko bolo prepojené, miestami to pôsobilo až autorsky prekombinovane a trošku vykonštruovane. Herecké výkony ušli, aj keď musím uznať, že od Matta Dillona, ktorý síce nebol zlý, tam bolo omnoho viac o trochu lepších. Záverečné zhodnotenie? Na Oscara to vcelku môže byť . . . ()
Film o mezilidských nárazech (crash), o nekonečném kruhu násilí, o zlu plodícím zlo, které plodí zlo, které plodí zlo atd. Několik popřehazovaných příběhových linií, vyprávěných odděleně, s řadou prolnutí a vzájemných ovlivnění (crash). Film o ambivaletních postavách - současně dobrých i zlých (bez výjimky). Film příliš přepjatý, "přegradovaný", emocionálně přeplněný. Kombinací velkého množství různorodých emocí nevede bohužel k pohnutí, ale k vytvoření distance, k uvědomnění si fabulace, emocionální kalkulace, fikčnosti celého příběhovéhomspletence. V Million dollar baby se Paul Haggis (jako scénárista) ještě dokázal udržet na hraně, v Crash už pomyslnou linii překročil... ()
Výborný film, sice je trochu rasistický, ale vtipným způsobem, kde jsou černoši samy proti sobě. Emoce zde hrají hlavní roli, často se mi tajil dech a byla jsem zaseknutá a nedočkavá, co se stane. Bohužel se všechno špatné, co je zde popsané děje i v reálném světě a o to více je dopad na diváka, po shlédnutí toho snímku, větší. Nejvíc mě bavil Ludacris, poučoval svého parťáka o životě a sám kradl auta a nic pořádného nedělal a celkově měl zajímavou roli a jeho "ukecanost" neznala meze. Všichni herci zde podávají naprosto vynikající výkony a celý děj a prostředí LA je také skvěle zvolené. Velká část filmu je ztvárněna retrospektivně, čehož si člověk všimne až ke konci, nebo jsem si toho aspoň já všimla až po delší době. Velkou radost jsem měla i z doprovodné hudby, je vážně na jedničku! ()
Na prvý pohľad môže Crash svojou mozaikovitou príbehovou štruktúrou pripomínať obdobne vystavané dramatické snímky či už Magnóliu alebo 21 gramov, no pri detailnejšom pohľade na Haggisov film zistíme, že sa jedná o tematicky úplné iné, i keď stavbou príbehu podobné rozprávanie zložené z viacerých mikropríbehov, ktoré sú však kvalitatívne rozdielne. Emocionálny dopad na diváka je v niektorých sekvenciách skutočne silný (zámočník a jeho dcéra), no niektoré časti snímky nie sú tak zaujímavé, aby sa jednalo o skutočne strhujúci divácky zážitok. Herecké obsadenie je etnicky veľmi rôznorodé, no najvýraznejšou postavou celého príbehu pre mňa zostáva rasistický policajt v excelentnom podaní Matta Dillona, ale nemôžem nespomenúť aj prekvapujúco veľmi dôveryhodného Michaelu Penu či taktiež skvelého Ryana Phillippeho ale aj Brendana Frasera. Scenár rozhodne nie dokonalý, niektoré postavy by si zaslúžili väčší priestor a film môže občas pôsobiť ako typický hollywoodsky produkt (množstvo náhod v príbehu), no tentokrát mi to až tak neprekážalo, pretože Crash je veľmi zaujímavým pohľadom na rasizmus, ktorý je aktuálny aj v našej spoločnosti. Ak máte radi silné drámy zo života obyčajných ľudí, Crash je filmom práve pre vás. ()
Film Crash je film s nejširším národnostním obsazením a neudělit takovému filmu oskara by byl rasistický útok toho nejtvrdšího formátu. A teď vážněji. Snad všechny postavy ve filmu mi přišly velmi zajímavé a hádám, že jejich osudy se mi hned tak z hlavy nevykouří. Přesto s rasistickým prostředím nejsem z naší malebné krajiny příliš obeznámen. Tady člověk potká občas roma, velmi zřídka asiata a černocha snad jen na vánoce, když zasvítí sluníčko. A musím říct, že nikdo z nich mi nečiní problém, možná až na to, že jdu-li romskou čtvrtí, tak jsem více ve střehu naž když jdu jinudy, takže kousek toho rasismu bude asi v každém s z nás. V americe to však chodí úplně jinak. Několikasetnásobně více. Nikdy jsem tam sice nebyl, ale soudím tak z jejich zacházení s cizinci. Co si budem povídat z velké části byl však rasismus vymýcen, jako důkaz nechť slouží fotky z minulosti, na kterých je voda s nápisem White only. Takže to jak tenhle film zapůsobí na ně se absolutně nemůže rovnat s tím co si z něj odnesu já. Minipříběhy postav mi však přišly hrozně zajímavé ( nejvíce asi ta s tou holčičkou a arabem, kdo viděl ví ) a samotní herci si z velké části vedli výborně. Film tak rychle utekl, že jsem neměl čas si na nudu ani vzpomenout. Trošku více bych však zkritizoval to zbytečné, možná však pouze chvilkouvé polepšení postav. Především tomu zapřísáhlému negříkovi s afrocopánkami jsem to prostě nevěřil. Ten film má však něco do sebe. Přenáší kvalitní myšlenku a jde si zkrátka neohroženě svoji cestou. * * * * ()
Reklama