Réžia:
Andrew BirkinScenár:
Andrew BirkinKamera:
Stephen BlackmanHudba:
Edward ShearmurHrajú:
Andrew Robertson, Charlotte Gainsbourg, Alice Coulthard, Ned Birkin, Sinéad Cusack, Hanns Zischler, Jochen Horst, William HootkinsObsahy(1)
Snímek scénáristy a režiséra Andrewa Birkina CEMENTOVÁ ZAHRADA je adaptací známé novely současného britského spisovatele Iana McEwana. Mysteriózní a místy bizarní příběh, vyprávěný z pohledu pubertálního chlapce, překvapuje svou originalitou, otevřeností a dokonalým zvládnutím látky. Zachycuje situaci čtyř sourozenců, kteří v osamělém domě po náhlé smrti otce pohřbí ve sklepě do betonu zemřelou matku, aby mohli zůstat pohromadě jako "páni" domu a neskončili v sociálním ústavu. Děj se odehrává v několika horkých letních týdnech v nevábném prostředí zanedbané periferie. Všudepřítomná atmosféra zmaru a nehybnosti obklopuje dětské postavy, které prožívají zcela všední, drobné epizody. Musejí se však vyrovnat s obrovským vnitřním tlakem, s nelehkým údělem dětství a puberty. Nejstarší sourozenci, Jack a Julie, nakonec dospívají ke incestu (krvesmilstvu), přičemž si uvědomují, že se tím uzavírá patrně nejvýznamnější etapa jejich života. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (165)
Mám pocit, jako bych něco přehlédl. Mám pocit, že jsem hledal, co jsem hledat neměl. To je prostě tak, když cokoliv - poučeni třebas textem distributora - sledujete optikou: hmm, tak tady v tomhle filmu by se mělo objevit to a to; a pak se chtě nechtě sami sebe tážete: kdy už, jak a proč k tomu dojde? Nechci možnému nepoučenému čtenáři tohoto komentáře a zájemci o tento film v jednom spoilerovat (i když: není Betonová zahrada jedním z těch filmů, u kterého každý ví, do čeho jde?), tak proto dřív ta neurčitá, očividně krkolomná větná konstrukce. Co však s tím? Druhá projekce? Nebráním se ji! Dřív se však seznámím s McEwanovou předlouhou, už jsem si ji vypůjčil (pro pocit něco nedokončeného, co ještě nesmím opustit) a vážně se na ni těším. 80% ()
Na čsfd mi vadí, že tu nejsou půlhvězdičky. Betonová zahrada je přesně na čtyři a půl. Není to úplně nezapomenutelné, ale zároveň ty scény masturbace.. Nebo když skočí ten malý na maminku a jí bezmocně spadne hlava a udeří o stolek... Nebo ta puklina... A pak ten závěr... Ne, stejně nemůžu dát pět. Něco mi tam prostě chybí, přestože uznávám, že dokonale zvrhlá McEwanova předloha, mimochodem jedna z mých nejoblíbenějších knih, se na stříbrné plátno lépe převést asi ani nedala... ()
Hm, zajímavé citlivé francouzské. A přez to všechno mně to nechytlo. Možná je to tím, že se celý film odehrává ve "vzduchoprázdnu" a to nemám ráda, protože takhle to přece nikdy není. Pokud se týká děje, žádný div, že se psychika dětí po smrti svérázného otce a nemocné matky se vším vyrovnává po svém. Přežít jak nejlépe to jde, to je cíl nejen náš, ale Jacka, Julie a i chlapce, který v zrcadle hledá svou mámu. Jak smutné, jak kruté.Tento film mi připomíná svým pojetím sexuality snímek Snílci a svým vykreslením křehkostí dětské osobnosti film Anděl u moře (Un ange à la mer). ()
Zvrhlost, perverze, nechutnosti. Každý si pod těmito pojmy představuje něco jiného. Co teprve, když žebříčkem hodnot 4 sourozenců, dvou starších a dvou mladších (vždy kluk-holka), zahýbe, když jim v nepříliš dlouhé době umřou oba rodiče, už tak uzavírající se do sebe, žijící v betonové kostce a budující pustinnou betonovou zahradu, už tak obklopenou spoustou betonu z okolí. Audiovizuální zpracování je adekvátní formě, málo střihu, klidné prostředí, občasný černý "humor", film si spokojeně plyne a není ani příliš dlouhý. I tak se tam ale pořád něco děje a divák musí dávat pozor, neb chvilkové odhlédnutí od obrazovky by ho mohlo dohnat ke kompletnímu ztracení se v ději. Co se týče scénáře, potažmo knižní předlohy, obešel bych se bez Andrew Robertsona, Jacka, jehož herec i postava mi byly krajně nesympatické. To vše v kontrastu s mladičkou Charlotte Gainsbourg, vesele morbidním Tomem, hrajícím si na Jacka a Julie a Sue, píšící své mrtvé matce, které jsem měl rád. I Dereka, který rozuzlil příběh a dovedl ho do konce. Za zpracování a vše ostatní 4 hvězdičky, ale za herce/postavu Jacka snižuji na velice silné tři hvězdy. ()
Chudák Derek. ()
Zajímavé prostředí s velmi silnou atmosférou a skvělí herci dělají z tohoto trochu přepjatého příběhu velmi zajímavou podívanou. ()
Na závěrečné titulky jsem zůstal koukat s údivem a otevřenou pusou...kdo viděl, rozumí... ()
Měla jsem divný, rozpačitý pocit neskutečna, ne z incestu, který nám byl předestřen, ale z toho, jak se vlastně dospělý kluk a dívka nedokáží ani na milimetr přiblížit realitě a zcela uvědomněle k němu kráčí s radostí v srdci, vždyť je to přirozené, když tu není milovaná maminka, dali jsme ji jen tak ve sklepě do betonu, aby nám nechyběla. A že její další dva potomci si poněkud divněji hrají též, to jako starší sourozenci chápeme také, potřebují zaplnit citovou prázdnotu a nás si berou za příklad , vždyť na tom není vůbec nic divného a tak to má být..... Oceňuji herecký výkon obou hlavních představitelů, toť vše. ()
3 a půl. Ačkoliv je to výborně natočený příběh co se týče kamery, prostředí, hereckých výkonů a režie, velice jemný, poetický, náladový a melancholický, je to celkem nuda. Chtělo to ještě více přitlačit na pilu kontroverze, téma se tomu přímo nabízí, ale to by se režisér nesměl bát. Není to pro každého. Mně se to líbilo, ale většinovému publiku to asi nic neřekne. ()
"Tatínek je v nebi?" "To nevím, ale maminka je ve sklepě." Nádherný film podle výtečné knížky. ()
Betonová krychle domu, betonové kvádry rozbitých betonových zdí kolem, zabetonovaná zahrada a vbetonovaná mrtvola. Ale přesto tento beton nemůže překrýt prastaré instinkty, není symbolem něčeho pevného, trvalého, neměnného. Z rodiny se po smrti rodičů stává klan (ironická poznámka: Gainsbourgů a Birkinů?). Tabuizované pojmy, jako je danost pohlaví a incest, se stávají porézní jako špatně udělaný beton, z něhož vylézají mravenci a další havěť. Birkinův film nás samozřejmě znejistí: i když víme (odkud?), že to tak nemá být, neděje se tu nic špatného - neobvyklost není vždy nepřirozenost -; jako bychom sledovali vzdálený (snový) odraz událostí, které se odehrály někde na panovnickém dvoře starého Egypta. ()
Skoro tak dobré jako předloha. Depresivní poezie, která vás neničí, pokud sami nechcete. ()
Bezprostředně po shlédnutí nemám slov. Přestože jsem již o tomto snímku hodně slyšela, dokonale mě šokoval. Osudy dětí, z nichž každé si nese svou bolest a své tajemství, podivná láska bratra a sestry, mladší bratr hrající si na holku a děvče píšící dopisy své mrtvé matce. Již ze samotného námětu opravdu zamrazí. A když se k tomu připočte zvláštní zastřená atmosféra jednotlivých obrazů a tajemného hudebního doprovodu, věřte, že na tento snímek nedokážete zapomenout... ()
Touha. Smrt. Volnost. Zatracení. ()
Bez znalosti knižní předlohy. ()
Mam na haku vsetky tie dristy o otvorenosti, originalite a o dokonalom zvladnuti latky. Film o inceste nenavidim. Vyplach tak za 5 % ()
Filmy s oranžovým nádechem bývají pochmurné, nekončí zrovna nejlépe, ale rádi se na ně díváte. Tohle je přesně tenhle případ. Přesahuje to průměr, určitě je to zdařilý film, ale čtvrtou hvězdu nedávám. Silně to po ní pošilhává, halvně kvůli Sue (Alice Coulthard) a konci, který asi končil tak, jak měl (je to podle knižní předlohy tudíž se moc změn ve scénáři nekonalo). Některé scény byly sice nerealistické, ale takových 60-65% si to zaslouží. Film je taktéž sondou do myslí dětí a dopadů na jejich psychiku po ztrátě obou rodičů. ()
Malý velký film, kterému se dá věřit každá vteřina. ()
Film, který předčil všechna má očekávání. Dlouho jsem otálela než jsem si to pustila, protože kniha Iana McEwana je něco fantastického a smekám, filmová adaptace je taktéž báječná. Pro skvělý zážitek (filmový i knižní), pokud je povedený (jako právě tady), stačí skutečně málo; film 105 min., kniha 103 stran. ()
Odvážna téma, chúlostivá téma, háklivá téma, priam až kontroverzná. Ako inak nazvať tému zaoberajúcu sa incestom súrodencov. Každopádne je natočená s citom a zmyslom pre detaily. Aj keď o remeselnom spracovaní môžu byť isté pochyby, nehovoriac o čiastočne vágnych hercoch. Pár poetických vsuviek bolo zbytočných. Inak dobre nechápem, prečo bolo v hlavnej dievčenskej roli obsadené dievča, ktoré sa viac podobalo na chlapca ako na zvodné žieňa. Žeby mal režisér tiež nejakú skrytú úchylku? ()