Réžia:
Milan CieslarScenár:
Milan CieslarKamera:
Jiří MacháněHudba:
Jan ČernýHrajú:
Tatiana Dyková, Karolína Kaiserová, Jan Budař, Vilma Cibulková, Alice Bendová, Ondřej Vetchý, Saša Rašilov nejml., Roman Luknár, Filip Blažek (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Na pohřbu otce, za účasti jeho nesčetných milenek, se Jana (Tatiana Vilhelmová) a Anna (Karolína Kaiserová) dozvídají o existenci nevlastního bratra Vladimíra (Jan Budař). Nejmladší ze sourozenců Anna, která touží být krásnější a dokonalejší, netrpělivě čeká na svou první lásku. Její sestra Jana je zatím na pokraji nervového zhroucení ve snaze udržet své manželství se záletnickým Janem (Ondřej Vetchý). Nově objevený bratr Vladimír neuroticky hledá sám sebe a jednoduché to nemá ani dobrácký František (Saša Rašilov), který je až příliš často na služebních cestách, zatímco jeho žena Karin (Alice Veselá) si užívá života s tajným milencem. Mozaika osudů, do níž zapadá také příběh matky obou sester (Vilma Cibulková) se skládá střípek po střípku a divákům je předkládána s přesným množstvím nadsázky a humoru... Duše jako kaviár je film o cestě za štěstím, na níž člověk udělá stokrát stejnou chybu, aby ji až po stoprvé napravil. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (175)
Povědomá forma, povědomé repliky, povědomé konstalace - ze života, ale hlavně z jiných filmů. Jenže i v životě je to vlastně pořád dokola: nechceme toho, koho máme, a když ho ztratíme, chceme ho zpátky, bráníme se opuštění jen proto, že nechceme být těmi odkopnutými a naopak, a v té snaze dojít ke štěstí vršíme blbost na blbost. ()
Český Lev 1 nominace: Herečka HR - Tatiana Vilhelmová ()
Žánrová nevyrovnanost = problém 90% procent současné české filmové produkce. I Duše (černé) jako kaviár – hořké komedie. Hořké komedie? Nebo psychologizujícího generačního dramatu o vztazích a sexu? Vystavět „hluboký“ příběh na tom, že po vzoru Samotářů všichni šukají se všema a o nic jiného jim ani nejde mi připadá i na české poměry až příliš povrchní. Možná se jádro pudla skrývá pod všemi těmi milostnými rošádami, ale pak musí být skryté velmi hluboko. Jaká to škoda těch výborných herců obsazených zcela proti svůmu typu. 65% Zajímavé komentáře: k212, Terminus, Shidlo, gusman ()
Což o to, Alice Veselá je docela hot i v reálu :-) Nevím...tyto snímky si asi naplno neprožije nikdo, kdo něco podobného doopravdy nezažil. Souhlasím, že technicky je to chudičké, herci jsou vesměs dobří (třeba se Sašou Rašilovem jsem neměl problém.) Překvapilo mě množství gagů, čekal jsem něco více komornějšího. Také 3 a 1/2... Jenom bych doporučil některé recenze. Taky jsem se docela nasmál. ()
║Rozpočet $-miliónov║ Tržby USA ║ Tržby Celosvetovo $500,000▐ /15%/ ()
Solidní, byť chudě vyhlížející záležitost o současných vztazích. Přišlo mi, že to tvůrci místy přepískli s humorem - cpát do emočně vypjatých situací legraci, nějak to úplně neštymuje, byť se určitě některým hláškám či momentům zasmějete (třeba "Ježíšek!" je nepřekonatelný). ()
Mezilidský vztahy jsou napyču a tenhle film skoro taky. ()
Vítejte v podivném světě, který obývají kurvy, kurevníci a zrádci. A kdo do této kategorie nepatří, tak je naivní debílek či ztroskotanec. A všichni tito lidé směřují svůj život od ničeho k ničemu, což podtrhuje i podobné směřování tohoto filmu. Kdepak, film by neměl stát hlavně na tom, že se vezme banda výše zmíněných existencí a pak se vymáchá, s prominutím, v hovnech. A nakonec - POZOR SPOILER - je dobro proti všemu očekávání odměněno - KONEC SPOILERU. Na druhou stranu, katastrofa to nebyla. Slabé ***. ()
Ospalé tempo, nevýrazné dialógy (s čestnou výnimkou hlášky „Ja sa čudujem, že som od teba doteraz nič nechytila.“) a nie príliš dobrý pokus o čierny humor. ()
Docela mily prekvapeni. Cekal jsem, ze to bude nejaka blbost, ale nakonec to byl docela fajn film. Hlavne byl docela vtipnej, coz je plus. Je to takovej film o vztazich, coz by nebylo nic tak zajimavyho, jenze tady je 99% vztahu na hovno. Ale celou dobu mi prislo, ze neco podobneho uz jsem nekde videl, ze kazda scena nebo rozhovor uz nekde byla, ale nastesti to bylo docela dobre skombinovany. Herci byli super, nikdo nebyl vyrazne nejlepsi, ale na ceskej film nadprumer. Misty je ale film docela nudnej, hlavne kdyz se zacne neco strasne vazne resit. Lepsi 3*. ()
Nevim, co si mam o tomhle filmu myslet. Je to o několika vztazích, ve kterých se všichni hádaj, navzájem si zahýbají s nejlepšími přáteli atd. V postatě o ničem jiným tenhle film neni a někdy mi už docházela síla to sledovat pořád dokola, protože situace se pořád jen opakují, skoro žádná inovace a jen malý posun se odehraje mezi začátkem a koncem. Taky jsem během děje neshledal nic zajímavého, co by tenhle film pozvedlo. Zakončení je taky průměrný a bez nápadu jako celej film, takže musim dát i průměrný hodnocení. ()
Máme tady další vztahovou hysterii. Skoro to vypadá, že se naši páni režiséři na nic jiného nezmůžou. Cieslar zvolil dost pesimistickou notu a vztahy jsou v jeho podání skutečné peklo. Několik povedených pasáží, které jsou řádně prošpikované černým humorem, se tam naštěstí najde, ale totální absence sympatických postav je nepochopitelná. ()
Humor snímku je hořký až černý, ale místy docela fungoval. Jinak je to vztahové drama okořeněné dávkou deprese a beznaděje. Technická stránka filmu je slabá, ale příběh mi nudný nepřišel, dialogy špatné nebyly, herecké výkony stejně tak. Konec startující nový koloběh...film sráží hlavně fakt, že není žánrově dobře "namíchán", proto neodokáže ve vážných situacích dostatečně přitlačit na pilu, v těch humorných pak zase chybí lehkost. Lepší 3*, škodá té nevyváženosti. ()
Zajímavě hudebně podkreslené, neuvěřitelně uřvané, o třídu a půl výš, než Ulice či Cesty domů (což asi nelze brát jako pochvalu).. To jsou Cieslarovy jikry z českého kapříka, nasolené pofidérním humorem, konzervované vděčným tématem nevěry a vztahových kotrmelců. V obchodě je najdete v regálu mezi jinými výrobci domácího kaviáru, to znamená, že nemusíte přemýšlet, který vzít, protože všechny chutnají stejně.. ()
Horší než Post Coitum, přestože má narozdíl od něj příběh. ()
70% - už jen za to, jak "máma" Cibulková učí "starší dcerku" Vilhelmovou vyzývavě koukat. Ano, film o životě, to je vděčné téma, byť jak zmiňovala Kleopatra je to dokola a dokola... Máme co jsme chtěli, když to máme, tak nám to není dost dobrý... on/ona být odejít, soused/ka, kamarád/ka lepší než to, co mám doma... já můžu on/ona ne... jsme si rovni, než se stane průser či změna stavu... pak je ten správný prostor pro ješitnost, alibismus, urvat, co se dá a následně za tím vším chrlit dodatečná moudra a pokoru.... jóóó, to je taky život, bohužel.... Duše jako kaviár osobně považuji za film, který stojí za shlédnutí a věnování času ()
Cieslarova Duše jako kaviár navazuje na jeho vímání světa, zatímco v devadesátých letech to byla překvapivě dobrá sonda do světa vrcholového sportu, ambicí a násilí ve filmu Jak chutná smrt. O dekádu později Happy Celluloid produkuje vysloveně nepovedenou sondu do světa lidí, kteří mají rozhárané partnerské vztahy. Zdánlivě dobrý nápad propojit několik nesourodých dvojic a víceúhelníků společnou adresou a jedním úmrtím úplně nevyšel. Na počátku byla promarněná šance Josefa Nedorosta ke comebacku a zbytek už se jen plácal od jedné neživotné karikatury k další. Ano, vztahy mladých jsou naivní, manželské nevěry jsou často trapné, ambice a péče o rodinu se často nepotkávají, ale v Cieslarově filmu je to všechno jenom inscenovaný omyl s nevšedně špatnými hereckými výkony. A ikdyž jsem měla tendenci ocenit alespoň zasazení příběhu do méně atraktivních částí Prahy, ničemu to nepomohlo. ()
No, nevím co si mám pořádně myslet o tom co jsem viděl. O hořké komedii ze součastnosti mám trochu jiné představy. Dialogy jsou na úrovni ne moc zdatného jedince po třech vypitých pivech a krom standartně dobrého Ondry Vetchého jsou i herci špatní. Je mi líto, ale celkově až na výjimky mi novější česká kinematografie mnoho neříká. Problémy dnešní generace dokážu vnímat (vždyť k ní patřím, ne), což však zřejmě nedokáží tvůrci tohoto a jemu podobných filmů. Milan Cieslar není špatný tvůrce a svůj tvůrčí potenciál byl měl radši uplatnit ve filmech typu "Pramen života", "Krev zmizelého", popřípadě "Jak chutná smrt", čistě vážné (až vypjaté) podívané mu totiž jdou. Abych to zkrátil, jednu hvězdičku za Ondru Vetchého a pěknou postavu Táni Vilhelmové. ()
Lehce cynická komedie začíná na otcově pohřbu, kde se kromě zhrzené rodiny sejde i několik (vlastně vícero) milenek. Trend nevěry prostě v dnešní době frčí a na tom staví svůj příběh Milan Cieslar. Vše postupně vypravuje na početné rodině a lze zde vypozorovat řadu autentických situací, jenže chybí spád, nápad, rafinovanost, vše je mechanické, řadu zvratů tvůrci nedokáží dotáhnout do realističtější podoby. Bez výjimečné sestavy herců (pro mě nejlepší opět Vilhelmová) a nějakých zajímavých scén by celkové hodnocení šlo zcela jistě ještě o krapek dolů. ()
Duše jako kaviár, odlehčené partnerské drama, je propletené až na samou mez únosnosti. Obecně si užívám zašmodrchané mezilidské vztahy. Podporuje je kvalitní herecké obsazení. Problém mám s vedením příběhu. Více, než cokoli jiného, se jako vejce vejci podobá nekonečným televizním seriálům tuzemské výroby. Tam jsou extrémistické zámotky v kontextu s dobou výroby nutností, zde mají ohromit a v úpěnlivě držené nadsázce i pobavit. Daří se to jen částečně, občas působí nepřirozeně a násilně, občas naprosto zbytečně. S vírou ve vlastní schopnosti jde cílevědomě až na dřeň kosti. Je uzpůsoben televizním standardům, schází nenucená elegance, bez ní jde jen o slabošskou průměrnost a vtíravý propletenec jedné rodiny ho nezachrání. Hlavní postavou melodramatické hysterie je Jana (dobrá Tatiana Vilhelmová), mladá a nespokojená vdaná žena. Překvapivě i v době spotřební se osobní štěstí hledá ve vztazích. Doba upřímnosti nepřeje, základ katolické morálky je neměnný, rodina přestává být oporou a zpestření života se hledá v tělesné rozkoši, za kterou hned vidíme osudový cit vzplanutí. Osamělost je svině, důvěřivost přináší jen zklamání, pátrá se po nevěře, rozpolcují se duše, pláče se do dlaní a ve vřavě se pořádá honitba. Překonat musí především sebe samotnou. Hlavní mužskou postavou je Jan (velmi zajímavý Ondřej Vetchý), Janin přelétavý manžel. Láska zevšední, životabudičem jsou hrátky svádění a nové cíle touhy zachycení neopakovatelných životních etud. A sukničkářovi se neodpouští. Za zbytečnou postavou považuji Vladimíra (Jan Budař), nevlastního bratra Jany. I tento melancholický hypochondr se užírá v osamělosti a nerozpoznatelnosti životních priorit. Ale je to jen autorova úlitba vlastního vnímání procítěného umění. Důležitou postavou je Anna (zajímavá Karolína Kaiserová), Janina mladší sestra a středoškolská žákyně. Probouzející se ženství, neurovnané rodinné poměry a jedna tragická událost roztáčí kolotoč duševního tápaní. Stačí udělat poslední krok k dospělosti, ale hlava ještě nedospěla. Výraznou postavou je matka dcer (velmi zajímavá Vilma Cibulková) v obousměrném tlaku zodpovědnosti a chtíče. Dospívající dcera si zasluhuje pozornost, ovšem možnost osobní osamělosti je tíživá a demoralizující. Mezi výraznější postavy patří také František (zajímavý Saša Rašilov nejml.), Janův kamarád, stižený nepříčetnou žárlivostí. Nuzné stavy zloby jsou špatným rádcem v životě, vztazích i štěstí. A Karin (zajímavá Alice Bendová), atraktivní Františkova manželka. Vrcholky života pro ni znamenají zálety a nekompromisní naléhavost. Nesnáší odpor, neodpouští chyby a sama se staví na piedestal obdivu. Z dalších rolí: nerozhodná Vladimírova bývalá manželka Marcela (šarmantní Petra Jungmanová), do Jany zamilovaný automechanik Ríša (Filip Blažek), velmi přelétavá Ríšova partnerka Miluška (půvabná Jana Bernášková), Annin nudící se nový spolužák David (Ondřej Pergl), Karinina hluchoněmá dcerka Natálka (Lenka Sagulová), Janův jízlivý otec (velmi zajímavý Michal Pavlata), svérázná ruská prostitutka Jelena (zajímavá Viktoria Flídr), přezíravý přítel matky a taxikář Petr (Roman Luknár s hlasem Marko Igonda), Vladimírova matka (Jana Šulcová), či zemřelý otec sester (Josef Nedorost). Tento způsob nezdravě nabobtnalého propletence vztahů není nejšťastněji zvoleným řešením. Ta snaha po sinusoidách absurdit všedního dne dostává zachmuřenou podobu nejapných televizních seriálů. Kontury kazí výsledek, byť jsem to v podvědomí očekával mnohem pitomější vyznění. Filmové postelové hrátky bývají v podání českých filmařů hloupější, ale postelové hrátky nejsou psychologickým dramatem. Psychologie se spíše dotýká, ale díky za to! () (menej) (viac)