Réžia:
Věra ChytilováKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Michael KocábHrajú:
Miroslav Macháček, Tomáš Palatý, Nina Divíšková, Jan Kačer, Jiří Krampol, Jan Bidlas, Roman Fišer, František Staněk, Rita DudusováObsahy(1)
Do Vlčí boudy, staré horské chaty se symbolickým názvem, umístila režisérka a spoluautorka scénáře Věra Chytilová děj filmu, který natočila v roce 1986 na námět Daniely Fischerové. Jedenáct mladých, pečlivě vybraných účastníků lyžařského kursu prožívá pod taktovkou vedoucího a dvou instruktorů nejdramatičtější chvíle svého života. Skupina dospívajících, v níž je jeden od druhého záměrně vzdalován, je v atmosféře narůstajícího napětí a podezírání dováděna až do situace, v níž se bude muset rozhodnout, zda pro osobní záchranu obětuje jednoho ze svého středu. V tu chvíli bude záležet už jen na nich, jak „úspěšný“ bude experiment, který se začal odvíjet ve chvíli, kdy je rodiče svěřili do péče vedoucích – tří podivných bytostí… Stejně jako v předešlých filmech, i ve Vlčí boudě rozvíjí režisérka aktivní dialog s divákem. Metodou analytického pohledu jim představuje varovný obraz nebezpečných úskalí, jež člověku hrozí, zpronevěří-li se principům lidského soužití. Jaký význam přikládá Věra Chytilová spolupráci s diváky, je zřejmé z jednoho z jejích rozhovorů: „Já preferuji takového diváka, který je otevřený, vstřícný, pozorný, lačný. Není to jen ten, kdo pouze přihlíží, ale kdo spoluvytváří, koexistuje. Takový divák jsem i já, pro něho dělám filmy. V to věřím.“ Nejvýraznější postavou záhadného příběhu je neproniknutelný vedoucí kurzu zvaný Táta, kterého znamenitě zahrál Miroslav Macháček. Tato role odhalila zajímavé, dosud nevyzkoušené možnosti hercova naturelu. K působivosti filmu přispěla i sugestivní kamera Jaromíra Šofra a hudba Michaela Kocába. (Česká televize)
(viac)Recenzie (345)
Jeden můj kámoš se ptal druhého: "Tys ten film viděl? A je dobrej?" načež mu bylo odpovězeno: "Je to jeden z těch horších." - A já to podepisuji! Nápad dobrej, ale metafora by na mě fungovala lépe, kdyby to nebylo tak do očí bijícím moralizováním. Chápu, že socialismus byl depresivní a Chytilová na něj reaguje tím, že by lidé měli držet při sobě, což sice je chvályhodný záměr, ale sere na to pes, když její dílo nefunguje samo o sobě: Obsahově je to zkratkovité a nedostatečně prokreslené a vtahující. V důsledku toho mi postavy i vztahy mezi nimi byly ukradené. I formálně to působí amatérsky - stylem to neuhrane a neherci jsou, ano, neherci... Závěrem to působí debilně, protože se ukáže, že oni 3 vedoucí jsou vlastně mimozemšťani, kteří po děckách chtějí, aby pro vlastní blaho obětovali jednoho ze svého kruhu a tím se morálně zdiskreditovali. Není však jasné, k čemu by to bylo těm mimozemšťanům... No jak říkal můj kámoš - "je to jeden z těch horších." ()
Ať mě teď obdivovatelé Věry Chytilové nelynčují, ale tohle je jediný její film, který se povedl. Dokázala tu vytvořit opravdu děsivou atmosféru a po "Zemanovské" Studni bych tenhle snímek označil za druhý nejlepší český "horor". Trefa do černého bylo hlavně obsazení neherců, kteří svým odivuhodným hraním - nehraním tu hrůzostrašnou atmosféru ješté víc přikrášlili. ()
Je jich jedenáct, přihlásilo se však jen deset. Direktiva komunistického lyžáku tím dostávají pěkně na frak. Námět na horor jak víno... Krabicové, kupodivu. ()
Velké plus má tenhle film za skvěle budovanou atmosféru, které pomáhá Kocábova hudba i roztěkaná kamera. Co film naopak hodně sráží jsou některé herecké výkony, které jsou skutečně příšerné (výjimku tvoří uhrančivý Miroslav Macháček). 70% ()
Přišlo mi, že osvobození ze zdánlivě bezvýchodné situace bylo inspirováno starším THX 1138. Působí velkolepě a zprvu mi vůbec neštimovalo s komorní atmosférou celého snímku, teprve po druhém shlédnutí jsem jej začal vnímat jako silné vygradování temné destruktivní atmosféry, která se mezi protagonisty v průběhu filmu nebezpečně rozhostila. Na naše poměry solidní snímek. ()
Ty vole tak tohle sem nedal, už jsem zvládl hodně podivností ale dlouho jsem neviděl něco, kde mě irituje úplně všechno. Při sledování těch hereckých "výkonů" jsem měl co dělat abych se nervama neprokousal z dvanáctýho patra do sklepa... ()
Miroslav Macháček je v tomhle filmu démonickej a když na pozadí hraje Kocábova hudba, která dokresluje hororovou atmosféru, tak to nemá chybu... ()
První tři čtvrtiny filmu mají skvělou, napínavou atmosféru. Když dochází k rozbrojům a mladí jen občas vidí divné náznaky, musím říct, že jsem byl opravdu zvědav, co z toho vyleze. Pak ale Macháček pronese větu, která se mezi lidmi v mém okolí stala legendární a najednou na film ztěžka dopadne kladivo podivné trapnosti (nedokážu to líp vyjádřit). Od té chvíle, si začne člověk uvědomovat chyby, jako některé nepochopitelné chování aktérů, nebo podivné hraní některých herců, hlavně dvou mladších vychovatelů. Celkově mám trochu pocit, jako kdybych se díval na starého podivína, který je zabalený do slušivého černého kabátu. ()
Vlčí bouda je zvláštní film. Postavy jsou tam nesnesitelné. Nemohl jsem ty haranty vystát. Možná je to tak ale dobře, film se totiž snaží poukázat především na chyby mladých kurzistů. Velmi se mi líbilo jak nelidsky a občas až úchylně působili 3 výzkumníci. Naopak mi trochu vadila scéna s dřepy, která působila prostě až komickým dojmem. ()
Horor v českém podání před 30 lety, to je bída... Příběh dobrý, nebýt těch mimozemských postav, dal bych 4* ()
Vlčí boud a je směsicí psychologického snímku, který se dostává na pomezí hororu. Vynikající nápad, jak trýzní tři vychovatelé své pubertální chovance se ovšem nepovedl především vlivem otřesného scénáře, strašné kamery a otřesného zvuku. Pubescentní aktéři se chovali až moc dětinsky a také socialisticky, k čemuž je vedl jejich vedoucí. Proto jsem měl často pocit, že se dívám jen na bandu uřvaných lidí, kterým je v jednu dobu vše úplně jedno a za chvíli by každého zabíjeli jen pro svoje dobro. Ze scénáře je poznat každou chvíli, že byl stvořen pro tehdejší dobu na objednávku jisté vládní strany, aby pozvedl smysl socialismu. A tak z výborného nápadu se stala dětská hororová taškařice, která vypadá jako by ji točil nějaký amatér a ne Věra Chytilová. [4788. hodnocení, 281. komentář, 69%] ()
Asi som nebol dostatočne pozorný, ale nezachytil som, podľa čoho bolo tých 11 účastníkov vybraných. Z hľadiska otravnosti, neznesiteľnosti? Silne štylizovaný, nepríjemný film, ktorý síce zaujme a celkom desí, teda plní účel hororu, zároveň silno irituje. Ak to bol zámer, tak super. ()
Treba hodnotiť v kontexte času a doby vytvorenia a tiež veku v ktorom to pozeráte. Takže zlatý stred. Škoda príliš ukričaných mládežníkov. Atmosféra celkom podarená. A tá nostalgia, keď som po dlhej dobe videl staré Elanky a bundy Topper :) ()
V dětství mě to nadchlo, nyní po dlouhých letech jsem už měl problémy překonat to o zem mlátící neherectví. ()
WTF? ()
Já bych je obětovala všechny!!! ()
Skandinávskou kinematografií čpějící na tuzemské poměry netradiční psychologicky moralizující záležitost stojící na mrazivě hutné atmosféře a mimózně ufonském herectví Miroslava Macháčka a ostatních. Za mě kult a snímek jehož ekvivalent nebyl doposavad v našich dolinách a skalinách zpozorován. Jako malý, po tají sledující, divák jsem měl posléze noční můry, dnes se bavím osobitou rázovitostí czech made scifi-hororu......účel splněn napříč léty. ()
Námět je sice slušný, ale ve filmu nefunguje dobře vůbec nic a provedení je tragické. V začátku se to tváří jako sociální drama, později jako Sněženky a machři bez vtipu a nakonec i jako horor. Scénář bohužel nedává žádný smysl (kdo by se například přihlásil na kurz, o jehož náplni a průběhu neví vůbec nic?) a křečovité neherecké výkony tomu ještě přidávají na divnosti. Objeví se tu sice občas nějaká myšlenka, ale ta je vždycky rychle zabitá pubertálními výkřiky neherců. ()
Skupina deseti teenagerů je vybraná na lyžaršký kurz. Při součtu však vedoucí zjistí, že jich je jedenáct, tedy o jednoho více. Co teď? Naši hrdinové však záhy zjišťují, že vše není tak, jak se zdá... Typický počin Věry Chytilové s pro ní typickou kamerou Jaromíra Sofra. Toto spojení? Co víc si přát! Díky kameře vytvořila Chytilová mrazivou atmosféru hor - přesně vytyčila prostor, v němž se příběh odehrává. Modrá barva! Ach, ty scény byly úžasné... Všemu pomohla skvělá hudba Kocábova! I díky ní má film tak skvělou hororovou atmosféru. Hlavní role - Macháček - co víc dodat. Ten se nemusel ani příliš snažit, aby byl prostě dokonalý. Jeho herectví je přesné a velmi decentní. Některé další výkony, dalo by se pro lidi, co s tvorbou paní režisérky nejsou příliš seznámeni, říci, jsou strašné, ale prostě to je Chytilová, tam mě většinou takto ujeté postavy už přijdou zcela v normě. Milé bylo vidět Kačera, Divíškovou či Krampola (sic jen skutečně v epizodních rolích). Není to vůbec špatný film. Má zajímavou myšlenku. Hraje se zde především na atmosféru, Sofrův kameramanský um, přesnou režii Chytilové a strašlivě strašidelného Macháčka. Za mě spokojenost! ()
Když jsem tenhle film viděl prvně, tak jsem z nej několik nocí nemohl spát. Teď mi to přijde spíše úsměvné, ale i tak jde o vynikající dílo, včetně skvělého scénáře. ()
Reklama