Réžia:
Satoši KonScenár:
Satoši KonHudba:
Keiiči SuzukiHrajú:
Aja Okamoto, Kóiči Jamadera, Mamiko Noto, Akio Ócuka, Šózó Iizuka, Inuko Inujama, Satomi Kórogi, Čijako Šibahara, Júsaku Jara, Eriko Kawasaki, Hiroja Išimaru (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Život na ulici není ani v Tokiu jednoduchý. Pouliční bitky, strach a nejistota. Gin, Hana a Miyuko by o tom mohli vyprávět. Každý z nich má svůj nezáviděníhodný životní příběh. Avšak právě na Štědrý den tito tři lidé najdou na jednom smetišti malou holčičku a všechno se pro ně změní. Odhalí tajemství opuštěného dítěte a jeho rodičů? (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (85)
Trochu přeexponované ... na můj vkus. Neboť základy zápletky jsou záškodnicky (a soustavně) podkopávány nadměrně afektovanou prezentací. Alespoň ve mně její manýry vzbuzovaly lehkou nevoli, se kterou jsem bojovala prakticky po celou stopáž ... a jak se ve finále ukázalo - marně. I proto mě postupně začaly unavovat zvraty, které stavěly jednotlivé události do jiného světla - a ze všeho nejvíc jsem si přála, aby útrapy všech zúčastněných konečně dospěly k nějakému konci ... pokud možno zdárnému. Celkové rozčarování tak částečně přebilo sílu dějové linie - což určitě není výsledek, který by si "Tokijští kmotři" přáli. ()
Bol som nútený sledovať tento film s talianskym dabingom a milo ma prekvapilo, že taliančina sa k nemu skvele hodila. Sčasti vianočná "kúzelná" komédiálna rozprávka, sčasti dojemná sociálna dráma pripomínajúca taliansky neorealizmus, k tomu expresívne herectvo a vypiplané, extrémne detailné pozadia s peknou animáciou. Jej svojské, trochu dysneyovské podanie mi sadlo lepšie než bežné manga-klišé, ktorých bolo, až na nejaký ten pot a slzy, minimum. Až na trochu naťahovaný dej nenachádzam nič, čo by som Tokyjským kmotrom vytkol. ()
Satoshi Kon se nezapřel - další výborný snímek, jaký si mě během první minuty získal o mnoho víc, než Paprika a Herečka tisíciletí dohromady. Nabušená, napínavá jízda, resp. taková eskort mise a pátrání po rodičích dítěte s bezdomovci v hlavní roli. Výtečně fungující chemie mezi postavami - ať už to bylo handrkování mezi Hanou a Ginem, či zásahy Miyuko. Každý z představitelů, ale i vedlejších postav, měl nějaký ten příběh a některé z nich ve výsledku velice překvapily. Tento snímek je výborně vyváženým, byť ke konci ztřeštěným unikátem, jaký jsem hltal od začátku do konce a skvěle se bavil. Jinak nutno podotknout - dobrý český dabing na to, že jde o anime! Je vidět, že si ho naši dabéři skutečně užívali a dodali mu správnou jiskru! ()
U tohoto snímku mého oblíbence Satoshiho Kona mi vadí jediné. A to prostředí ve kterém se příběh odehrává. Přijde mi naprosto nezajímavé a nudné. Tokijské podsvětí, skládky a "krabice" mě fakt moc nevzaly. Všechny postavy jsou dobře napsané, jen kdyby pořád nedocházelo k těm osudovým náhodám, kdy nějaká postava potká čirou náhodou svého příbuzného... Takhle to asi vypadá jako když jsem se moc nebavil. Naopak. Všechno ostatní je tam kde má být. 7/10 ()
Animace pěkná, ale přátelé, tak ODPORNÝ příběh aby člověk pohledal. Od okamžiku, kdy ti bezdomovci našli opuštěné nemluvně, jsem se jenom modlil, aby ho co nejdříve odevzdali na policii. Fakt nemusím koukat na to, jak někdo nevinnému stvoření ničí život, čistě ze sobeckých pohnutek, že chce mít dítě, a vůbec nebere ohled na to, že mu i přes veškerou snahu není schopen zajistit základní životní potřeby. Ale né, ti ztroskotanci musí hodinu a půl koketovat s myšlenkou, že si to dítě nechají, popř. že vyhledají jeho matku, jestli si náhodou to pohození nerozmyslela (mimochodem fakt logické). No a k této samo o sobě nechutné základní dějové lince se přidávají další pěkné motivy, např. zmlácení bezdomovců, sebevražda, sehnání mléka pro dítě na hřbitově, velmi pravděpodobné náhody... A to už vůbec nemluvím o kráse jednoho z hlavních hrdinů, který je sice vysoký, ale zato mu chybí asi čtyři zuby a i kdyby se položil na celou noc do sněhu, byl by stále teplý. ()
Stará animační škola, duch vánoc tak trochu jinak, príma příběh i dramatická zápletka, speciální a svým způsobem kouzelné charaktery i jejicho osudy. Snad až to finále bylo trošičku ustřelené, ale to je japonsko... Tokijští kmotři jsou prostě bezva a přes pomalý start (a vypálený konec) se člověk do té vánočně-ubohé atmosféry plné naděje a lidskosti úplně ponoří... ()
Jsem na sebe hrdá, že se mi podařilo vybrat ten nejlepší film na předvánoční večer se skvělou kamarádkou, pro kterou jsou japonské vody prakticky neznámé. Těch náhod by tam pro mě osobně bylo až příliš, abych to filmu a postavám věřila, ale na Vánoce to promíjím! ()
Nálezem plačícího novorozence a rozhodnutím vyhledat jeho matku začíná pro tři podivné existence - bezdomovce, každého odlišně ztrápeného osudem - svízelná pouť zasněženými tokijskými zákoutími, protkaná množstvím nepravděpodobných, zběsilých, vtipných setkání, náhod a možná i zázraků. Satoši Kon nám skrze náramně živé (a nadmíru hašteřivé) postavy připomíná ty pravé lidské hodnoty (jako "nerezovost" rodinných pout či hřejivost nezištné pomoci potřebným), které (nejen) v opojném vánočním rozpoložení pociťují všichni lidé dobré vůle. ()
Hned na začátek bych vás chtěla upozornit, že tento celovečerák nemá nic společného s Coppolovskou mafiánskou ságou. To, proč je v názvu Godfathers, se dozvíte až na konci. Vánoční příběh (evropský řečeno a neobvykle na japonské poměry) tří bezdomovců a nalezeného dítěte se odehrává v zasněženém nočním Tokiu. Gin, homosexuál Hana a nedospělá Miyuki v odpadcích naleznou pohozené dítě a rozhodnou se najít jeho rodiče. Takhle jednoduchá linie, která na sebe postupně nabaluje různé příhody a nečekané zvraty, je postavená na náhodách a perfektních dialozích. Každá postava skrývá svoje malé tajemství, a jak příběh graduje, každý ho pomalu odkrývá, nalézá odpovědí na své otázky, s tím souvisle taky dochází k nečekaným setkáním. Satoshi Kon, jak je tomu u většiny jeho filmů zvykem, se ujal nejenom režie, ale i návrhu postav a psaní scénáře. Ten mísí v sobě vážné s humorem na takové úrovní, že se to navzájem nepřekáží a zároveň spolu perfektně funguje. Příběh je dynamický a rychle odsýpá, v tomhle mi připomíná Millennium Actress - jiný Satoshi Konův film. Animace je bezchybná, podpořená vhodným hudebním doprovodem. (Na začátku filmu uslyšíte japonskou verzi Silent Night). Postavy nepřečnívající z rolí a jsou uvěřitelné. Povedené vtipy, lehký humor a dramatické scény, u kterých se budete modlit, aby se nikomu nic nestalo. To vše v rukou jednoho z nejlepších tvůrců celovečerních anime filmů vykvétá v úžasný zážitek. 9/10 ()
parádna komédia miestami jemne do grotesky, dráma, poézia, fantázia ...inu, Kon:) ()
Zajímavý příběh různorodé partičky na okraji společnosti a jejímu putování za matkou nalezeného dítěte. Někdy lehčí úsměv, tu a tam menší drama, ale celkově je to v podstatě zábavná pohodová jízda. Ikdyž s trochu hořkým podtextem. I grafická stránka se mi vcelku líbila. ()
U tohoto filmu platí, že méně znamená více, protože náhod, odhalení pravd a znovu shledání příbuzných je na jeden film přespříliš. Ale je to dobrý film v tom, jak zobrazuje 3 lidi bez domova, kteří fungují jako rodina a pátrají po rodičích nalezeného miminka. Tak do poloviny je to anime, na které jsem zvyklý (mládež čístí ulice od bezdomovců, nějak takhle jsem si představoval konec), ale po polovině je to lehce optimistické, což s přihlédnutím k podstatě příběhu (a to, že je to anime) působí trochu křečovitě. Výsledek jsou zajímavé silné 3*, kdyby tam bylo shledání (o polovinu) méně jistě bych šel na 4*. ()
Zdá sa že som našiel ďalší film, ktorý budem opakovane sledovať každé Vianoce, až pokiaľ nebudem jeho lajny kričať zo sna. Satoshi Kon doslova prinúti diváka veriť na zázraky svojím absurdistickým, rozprávkovým a čarovným príbehom. ()
Tokijští kmotři jsou pro mě hodně rozporuplným filmem. Líbil se mi námět. Ocenil jsem dobře vyprávěný příběh, který má spoustu silných momentů a dokázal mě přimět k zamyšlení. Bohužel jej hodně sráží extrémně nesympatické postavy, především Hana, ale prakticky se to týká všech. Tím nemyslím ani charakterem a životními postoji. To do příběhu sedělo skvěle. Ale její přepálené reakce a emoce mě v kombinaci s animací vždy otrávily a spolehlivě vytrhly z příběhu. Působilo to na mě tak, jako bych si v klidu vychutnával v kině dobrý film a najednou mi někdo do ucha zařval, jestli nechci něco na jídlo a to se opakovalo prakticky každých pět minut. Je to škoda, ač jde o dobrý film, na víc než tři hvězdy se s hodnocením nedostanu a vůbec nemám chuť si jej zopakovat. Od Satoši Kona se mi mnohem více líbila Paprika. ()
Můj první film od pana Satoshiho. Skvělý film, který jsem shlédla na Akiconu 2010. Krom skvělé atmosféry, dílo pana Kona nepostrádal vynikající humor. Nepočítaje Madagaskar toto je první animák, u kterého jsem se smála od začátku do konce ..:DD ()
Do Vánoc je sice ještě daleko, ale filmu se podařilo, aby na mě dýchl tu krásnou atmosféru pohodového času. Tady nouzi o akci nebo vtipy mít nebudete, tak "pohodový" film to zase není, ale určitě se nudit nebudete. A pocítíte i závan Vánoc, přestože jsou (naštěstí) ještě na míle daleko, že jo? :) Moc krásný film, rozhodně doporučuji shlédnout i mimo vánoční čas, stojí to za to. 10/10 ()
[3,5*] Dosť drsný a depresívny film s veľmi zaujímavým príbehom, hoci tých náhod v ňom je trochu priveľa (ale to môžeme odpustiť, veď kedy sa majú konať zázraky, keď nie na Vianoce). Animácia nie je zvlášť špičková, ale prostredie ulíc vianočného Tokia je vykreslené parádne. A to ma na filme bavilo jednoznačne najviac, keď v tomto prostredí prebieha detektívna práca troch hlavných postáv v pátraní po rodičoch dieťaťa, pričom sa postupne odkrývajú aj detaily ich vlastnej minulosti. Prekážalo mi ale správanie postáv, ktoré musia ustavične kričať, alebo plakať, proste toho sentimentu tam je v prehnanej miere. Navyše tie postavy sú aj dosť nesympatické, predovšetkým tá hysterická "buzna". ()
Tak že by až taková porce vánočních zázraků? Nevím, jak moc to mělo být nadsazené, ale to stále narůstající množství setkání a náhod, dokáže zážitek z filmu pokazit, vůbec na velikost Tokia. Přitom právě to Tokio je tu výborně vykresleno, stejně jako život bezdomovců v něm. Příběh zprvu působí velmi zajímavě, jenže potom přijde v některých scénách nepochopitelné střídání žánrů a právě ta "děj posouvající a vysvětlující" náhodná setkání. V tomto případě by mi přímá cesta sedla podstatně více. 65% ()
Narozdíl od ostatních Konových filmů mi přijde, že tenhle příběh nijak zvlášť nevyužívá možností, které animace jakožto umělecká forma nabízí, ale to vlastně ani není kritika - ne každý animovaný film musí ohýbat realitu a proplétat časové linie. Roztomilá vánoční pohádka, která se ale navzdory snaze dojmout a zahřát u srdíčka nebojí ukázat ošklivost života, který vyobrazuje. Ke konci mi začal děj se všemi těmi zvraty a náhodami připadat trochu zbytečně komplikovaný na to, jak prostý ve své podstatě ten příběh je, což trochu ublížilo emocionálnímu dopadu, ale ten nejdůležitější moment pořád zafungoval. 7/10 ()
Ale jo, překvapivě dobré a silně realistické. Vše reálné a do toho někdy i animace na hranici skutečné hrané podívané. Nakonec trošku akčňák a je to. ()
Reklama