Réžia:
Paul Thomas AndersonScenár:
Paul Thomas AndersonKamera:
Robert ElswitHrajú:
Julianne Moore, William H. Macy, John C. Reilly, Tom Cruise, Philip Baker Hall, Philip Seymour Hoffman, Jason Robards, Alfred Molina, Melora Walters (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Ten den nestál za nic, ale pro mnohé měl osudový význam... Divné věci se dějí stále. Někdy za to možná může souhra životních náhod, jindy lidé, kteří činí omyly, páchají hříchy, konají zlé i dobré skutky. Anebo jsou za vším „nebesa“ hrozící apokalypsou a přitom dávající novou naději a snad i možnost začít znovu. O tom všem vypráví film Magnolia prostřednictvím devíti příběhů, jež se navzájem prolínají v barvité mozaice, propojené televizní znalostní show. Hrdiny jsou umírající otec – televizní producent, jeho mladá žena, slavný syn, učící muže, jak svést a zničit ženy, chlapec s neuvěřitelnou pamětí, ohleduplný ošetřovatel, po lásce toužící policista, muž, jenž byl v dětství považován za génia a těžko se smiřuje se svou upadající existencí, na smrt nemocný moderátor televizní soutěže a ztracená dcera. Ti všichni a jejich blízcí se díky řadě značně absurdních náhod dostávají do nečekaných situací, které mění běh jejich života a vedou je na práh pekla i k novým nadějím… Všechny příběhy se odehrávají v jednom městě a během jednoho dne, místem děje se stala ulice Magnolia vedoucí východo-západně přes losangeleskou předměstskou část San Fernando Valley. Silnou stránkou této černé komedie je pozoruhodně napsaný, nápady nabitý scénář Paula Thomase Andersona (Hříšné boogie), jenž zároveň film i natočil se suverénním a oslňujícím filmařským nadhledem. Snímek zaujme také působivými hereckými výkony. Tom Cruise v roli Franka T. J. Mackeye dostal Zlatý glóbus: za nejlepší mužský herecký výkon ve vedlejší roli. Z dalších představitelů připomeňme Jasona Robardse (Tenkrát na Západě, Všichni prezidentovi muži) v úloze umírajícího televizního magnáta Earla Partridge, Julianne Mooreovou (Big Lebowski, Ztracený svět) v postavě jeho mladé ženy Lindy či Williama H. Macyho (Fargo, TV seriál Pohotovost) v postavě Donnieho Smithe. K nepřehlédnutelným kladům rovněž patří hudba skladatele Jona Briona a písničky Aimee Mannové. Její skladba "Wise Up" údajně Andersona inspirovala při psaní scénáře, navíc patří k nejpůvabnějším pasážím filmu (při jejím poslechu se ke zpívající Claudii symbolicky postupně připojují i ostatní postavy). (Česká televize)
(viac)Recenzie (916)
"I really do have love to give! I just don't know where to put it!" ()
Magnolii mi doporučili s komentářem: "Až budou pršet žáby, nebudeš se ničemu divit." Nedivila jsem se. Tom Cruise v životní roli, vynikající Julianne Moore, krásná hudba Aimee Mann. It's not going to stop.... ()
Sledovat filmy Paula Thomase Andersona je jako žabí déšť. Je to očistné. Magnólia není výjimkou. I po letech mě ten film baví. Tom Cruise a jeho šovinistické prase je k nezaplacení. Sveď a smeť! ()
90% - Po všech stránkách skvěle odvedená práce. Z hlediska hereckého obsazení jsem nenašel jediný slabý článek, každý do jednoho odehrál svou roli se vztyčenou hlavou a vtiskl do ní kus sebe sama. Kdo mě hlavně potěšil, byl můj oblíbenec Tom Cruise, ten vážně zaválel. Ostatní za ním nebyli vůbec pozadu, ale ať chceme nebo ne, on je ten, kdo na sebe strhává největší pozornost a nabídl toho opravdu hodně, aby ji udržel. Příběh samotný je natolik velký propletenec všemožných lidských osudů, u kterého se zdá, že nedokáže držet pohromadě. Ale on drží, drží tak, že i přes tu goddammed délku vydržíte sledovat, co se před vámi děje a sledujete to s napětím, plni očekávání, co bude dál, nevěříte vlastním očím, když vidíte, jak se to stále víc a víc podělává, a když si říkáte, že horší už to být nemůže, tak to přijde... A déšť žab? Neuvěřitelné... ()
Divné věci se dějí pořád, osud je nevyzpytatelný až běda a ten euforický konec počínaje padáním žab - působivé. Osudy se proplétají napříč kamerou, střihem a přesně dávkovanou režijní precizností PTA. Bohužel, po druhém zhlédnutí film trpí na dlouhou stopáž a přílišnou repetitivnost jednotlivých motivů a postav. Některé mají dramatický oblouk extrémní (Tom Cruise), některé v podstatě nulový (John C. Reilly) a některé jsou až otravné (William H. Macy). Jako celek to drží pohromadě jenom kvůli nápadité režii, hudbě a dynamickému střihu. Mít to o hodinu míň a být to podstatně méně over the top a ne tak uřvané a ubulené, je to geniální. Kolem a kolem i tak jeden z nejlepších síťových narativů. ()
Výborná atmosferická dráma o umieraní a žití, o nádeji a odpustení, o vine a ľútosti.... Pre mňa je tento film ojedinelý, pretože emócie sa nedostavili z pocitovej stránky filmu, ale z obsahovej. Myšlienky, ktoré vo filme odznejú naozaj stoja za úvahu a diváka prinútia zamyslieť sa. Ako by sme na mieste tých postáv jednali my? Ako by sme k problémom postavili? Riešili by sme to podobne alebo inak? Všetko otázky na zamyslenie. Len jednej veci ľutujem. Celý film som si užil a to aj napriek tomu, že trval vyše troch hodín (ani sekunda nenudila), na záver som čakal niečo ohromujúce, šokujúce, niečo, čo všetky kúsky skladačky jednotlivých príbehov spojí do kolosálnej mozaiky a všetko tak spolu vytvorí nádherný obraz, z ktorého padnem na riť. Žiaľ, neprišlo to. Ale nevadí. Magnóliu beriem ako súbor niekoľkých príbehov, ktoré stoja za pozornosť hlavne vďaka hutnému, zaujímavému a dumavému obsahu. A Tom Cruise? Čerešnička na torte. Nikdy som ho nevidel tak perfektne hrať, super výkon. ()
No, it's not going to stop. So just...give up. ()
Před úvodními titulky mě navnadil vypravěč na mimořádný zážitek, ten se však rozhodně nekonal. Začaly titulky a skončila zábava. Zbytečné tři hodiny ve změti podivných příběhů bez pointy. Nesmyslné zařazení černošky s mrtvým přítelem, podivný malý raper a k tomu všemu Cruise. Proč se ten dobrý muž nezkusí věnovat chovu dobytka, zedničině, nebo kompletaci šicích strojů. Mohl by být užitečný a hlavně by nikomu nebyl na očích. Cruisovo herecké nadání je srovnatelné s uměleckým talentem mé židle. Teď mi vážně trochu zatrnulo. Mám štěstí, že moje židle neumí číst. Jinak by se za tu urážku, že ji srovnávám s Cruisem, pod mojí zadnicí zákeřně zřítila k zemi a pořádně mě praštila. Souzním s komentářem Tylera. ()
Podobných filmů, které vypráví o hromadě různě propojených postav, jsem již pár v minulosti viděl, a přiznám se bez mučení, že mě teda zrovna dvakrát moc neberou. Magnolia je jejich typickým představitelem, s tím, že to celé stojí a padá na tom, jestli jí tu vyprávěcí perspektivu chcete či nechcete věřit. Čistě pocitově mám z tohoto typu filmů, Magnolii nevyjímaje, pocit, jako by si režisér hrál na vševědoucího boha - loutkáře, který umně tahá za špagátky svých rázovitých postav, které poslušně tančí jeho patetický oslavný tanec na počest života ve vší jeho tragikomické ambivalenci. K závěru mě až iritovalo to zběsilé tempo, dané rychlým střihem, jehož zapříčiněním se délka průměrného záběru zkrátila na minimum a v každém obraze byla jiná postava, přičemž to celé graduje v pseudomuzikálové sekvenci, v níž herci zpívají slova stejné písně. Samotný žabí déšť v závěru je pak kýčovitou tečkou za touto fyziologicky vyčerpávající podívanou, která je dlouhá jak dva celovečerní filmy dohromady. Nemohu se ubránit dojmu, že tento typ filmařiny představuje jakési navázání na vyprávěcí tradici, kterou v první polovině 20. století v literatuře představovaly rozsáhlé románové série typu "Sága rodu Forsytů" Johna Galsworthyho či "Buddenbrookovi" Thomase Manna. Lze-li o podobné literatuře prohlásit, že patří do starého železa, sedí to podle mě i na Magnolii, která je svou stopáží i komplikovanou stavbou skutečně na míle vzdálena současné mainstreamové produkci. Podle mě toho není třeba želet a osobně prostě preferuji jiný typ filmů, takže asi tak. 4 hvězdy hlavně za famózní Julinne Moore. ()
Kult. ()
Dojemne, smutne, melancholicke, se spetkou pozitiva na konci... Snimek o litosti a odpusteni... Myslim, ze toho tu je napsano uz hodne, a nechci nekoho opakovat :) Akorat tak prvni hodina me nejak "nechytla", porad jsem cekala, kdy me film necim zaujme... Az v druhe hodine vam teprve dojde, ze ten dlouhy uvod je opravdu potreba. A vubec celkove delky se neni treba bat - je vyuzita do posledni vteriny. A uprimne...konecne jsem si zase poradne pobrecela u televize :) ()
Je téměř neuvěřitelné (vzhledem k tomu jak komplikované příběhy si P.T. Anderson vybírá a kolik příběhů mezi sebou proplétá), že se mu vše daří podat (vylíčit) naprosto přehledně, věcně a přitom tak působivě. Ač má příběh téměř tři hodiny, ani na maličkou chvilku se divák nezanudí, Paul má stále co nabídnout, diváka udržuje po celou dobu ve střehu, nutí ho přemýšlet, což je zvlášť v dnešní době věc vzácná a nevídaná. Paul je jedním z mála režisérů, kteří přistupují k snímku jako celku. Již jsem si od něj zvyknul na fakt, že po technické stránce nelze jeho snímkům takřka nic vytknout. Jde o dokonalé souznění obrazové i hudební složky. To co zde předvádí Jon Brion je téměř hypnotické. Tak dokonalé souznění hudby s filmem, toho člověk vskutku každý den nebývá svědkem. Co se týče kamery, myslím, že není potřeba co dodávat. Já bych se ale rád zmínil o jiné věci a to sice samotných hereckých výkonech. Je pro mě téměř nepochopitelné, co se Paulovi daří z herců vyždímat. To jsou výkony jdoucí až na samou dřeň a každý ( troufám si tvrdit i „ slepý“ ) musí vidět, jak si herci sahají až na samé dno. Tak tomu bylo v případě Boogie nights, podobné to bylo u There will be blood a stejně tomu je i zde. Ať mi nikdo neříká, že při pohledu na Julianne Moore neprožívá veškeré to utrpení s dotyčnou. To samé ale platí i v případě J. C. Reillyho, W.H. Macyho, P.S. Hoffmana, Jasona Robardse.... Samostatnou kapitolou je potom pro mě osobně výkon Toma Cruise. Snímek Magnolia je působivým psychologickým dramatem pohrávajícím si s myšlenkou zda-li si svůj život (osud) určujeme sami nebo jsme řízeni („odkázáni“) na souhru náhod pohrávajících si s námi jak vítr s papírovým sáčkem. Nepátrejme potom, spokojme se s faktem, že „takové věci se prostě dějí“. Při vší snaze, nenašel jsem na tomto snímku jedinou vadu na kráse a P.T. Anderson se tímto snímkem kdysi zařadil mezi moje TOP režiséry (aby to mnohem později potvrdil jeho snímkem There will be blood). Magnolia je pro mě osobně jedním z NEJdepresivnějších snímků, přesto se jedná o jeden z mých NEJopojnějších filmových zážitků 98% p.s.” It’s not going to stop…..till you wise up” ()
[7/10] (Ghoulardi, New Line) (Barevný /// Produkce: Paul Thomas Anderson, Joanne Sellar /// Scénář: Paul Thomas Anderson /// Kamera: Robert Elswit /// Hudba: Jon Brion /// Nominace na Oscara: Paul Thomas Anderson (scénář), Tom Cruise (herec ve vedlejší roli), Aimee Mann (píseň) /// MFF v Berlíně: Paul Thomas Anderson (Zlatý medvěd)) [1001 FILMŮ, KTERÉ MUSÍTE VIDĚT, NEŽ UMŘETE] ()
Zcela obnažená láska P. T. Andersona k dílu Roberta Altmana (především pak k Prostřihům)...to je Magnolia. ()
Magnólia je bez diskusie sebastredný film silného režisérskeho ega. Je nesmierne patetická, až takým spôsobom, že vás nakoniec určite dostane. Stavím sa aj s najväčším cynikom, že s ním emocionálne pohne. Je to film, ktorý sa páči snáď každému, kto ju videl a myslím, že málokto vie povedať presne, že vlastne prečo. Pri "žabom" závere sa už ocitáme na myšlienkových, ťažko uchopiteľných poliach vedomia, kde je hranica medzi genialitou a stupiditou autora veľmi krehká. Film som videl v dobách, keď som objavoval americký nezávislý film, sám som zvedavý, ako budem naňho reagovať dnes. ()
Magnólia obsahuje zopár skutočne vyšperkovaných scén s absolútne perfektnou hudbou, ktorá sa štýlovo často mení a dokonale podčiarkuje celú atmosféru. Prvú hodinu som bola totálne mimo a postupne som začínala mať obavy, že súvislosti medzi jednotlivými postavami hľadám úplne zbytočne. Napriek tomu, že to neskôr už do seba začalo zapadať, nedostalo ma to až tak úplne ako som očakávala. Možno preto, že som si vytvorila určité predstavy o vývoji filmu (moja chyba) a možno som čakala až príliš veľkú vzájomnú súvislosť (alebo mi niečo uniklo). Každopádne sa na reprízu chystám znova a hodnotenie možno zvýšim. Tom Cruise bol neskutočnýý, ale v podstate nemám výhrady ani k ostatným hercom. Najsympatickejšia postava = policajt, najdokonalejší okamih = rozhovor moderátorky s Frankom a jeho: "Tiše vás soudím". ()
Škoda, že nejzajímavější částí filmu, je úvodní úvaha o náhodách. Pak už se děj jenom zpomaluje a závěr se táhne (díky bohu za déšť žab, který mě probudil z podřimování). Hodně hrdinů, hodně citů a snaha být civilní - Anderson to všechno ukočíroval, ale možná toho chtěl na jeden film vyprávět až moc. Ale Wise Up od Aimee Mann je skvělá: It’s not / What you thought / When you first began it / You got / What you want / Now you can hardly stand it, though / By now you know / It’s not going to stop / It’s not going to stop / It’s not going to stop / Til you wise up / You’re sure / There’s a cure / And you have finally found it / You think / One drink / Will shrink you til you’re underground / And living down / But it’s not going to stop / It’s not going to stop / It’s not going to stop / Til you wise up / Prepare a list of what you need / Before you sign away the deed / Cause it’s not going to stop / It’s not going to stop / No, it’s not going to stop / Til you wise up / No, it’s not going to stop / So just give up / ()
téma filmu je veľmi dobre zvolená a úvodné tri neuveriteľné príbehy vás spolu so zaujímavým sprievodným slovom natoľko zaujmú, že zostanete strnulo pribitý v kresle alebo na gauči. celý film sprevádzajú skvelé výkony, podivné osudy a príbehy postáv, ktoré sú zaujímavé i obyčajné, a spolu s dobre riešeným strihom a scenárom si ani neuvedomíte, že ste vydržali sledovať trojhodinový film na jedno nadýchnutie. naozaj hlboká a podarená psychologicko sociologická štúdia nefunkčnosti rodín, spletitosti vzťahov, vyrovnávania sa s minulosťou ako aj vplyvu médií na človeka v súčasnom svete. no a samozrejme - Náhoda, ktorá spája príbehy 9 svojráznach postáv. na záver len jedno - tá úžasná záverečná scéna s "dažďom" je kongeniálna. ()
Když jsem film viděl prvně bylo mi asi dvanáct a vůbec jsem tomu nerozuměl, nebavilo mě to a přítomnost nudy mě donutila film po první hodině vypnout. A jak jsem světem filmu brouzdal dál tak filmy jako Magnolie jsem začal chápat. A dneska, po opětovnym shlédnutí (po šesti letech 30.6.2010) považuju Magnolii za jeden z vrcholů filmařiny devadesátých let. Na filmy jako je tenhle je radost hledět a i přes jeho poměrně dlouhou stopáž dovede po celou dobu bavit (v případě Magnolie bych klidně snes další dvě hodiny navíc). Tom Cruise, kterýho normálně nemusim hraje tak, jako ještě nikdy nehrál, to ale platí o výkonech všech zúčastněných. Perfektní hudba společně s kamerou a střihem z filmu dělá ojedinělé příběhově vyladěný dílo, který si asi tak za deset minut dam ještě jednou a pak zas. ()
Paul Thomas Anderson se kdysi dávno předvedl slušným režijním debutem Gambler, na jeho pecky to ale po něm chtělo ještě chvíli počkat. Po slušném Gamblerovi dorazili úžasné Hříšné noci, které si sice vzali na paškál odvážné a kontroverzní téma pozadí pornoprůmyslu, PTA to zvládl. U jeho třetího filmu Magnolia poté zašel ještě o kus dál a pokusil se dát dohromady mozaiku točící se kolem tuctu postav Jde o film jenž má opravdu více než 10 hlavních postav, trvá přes 3 hodiny a je naprosto dokonalý. Paul Thomas Anderson totiž nejenom obstaral tu nejvíc přesnou možnou režii, ale zároveň sepsal opravdu komplikovaný scénář, který nemá hluchá místa a více než naprosto v pohodě si svou šílenou délku dokáže obhájit. Magnolia je za mně prozatím vrcholné dílo Andersona a nečekám, že by se (minimálně) v brzké době u mně Anderson zvládl překonat, protože už za mně dávno netočí výborné filmy ale pouze velmi dobré. Přesto je ale za mně Magnolia důkazem toho, že není PTA do nebes vychvalován pro srandu králíkům. Tuhle scenáristicky totálně nabitou mozaiku totiž prostě nejde dát dohromady a následně do pohybu aby fungovala tak snadno. Díky tomu, že má ale každá postava velmi parádní dějovou linii a především je naprosto parádně zahraná. Casting nabitý herci jako Tom Cruise, Philip Seymour Hoffman, Julianne Moore, William H. Macy nebo Jason Robards, který svou roli umírajícího opravdu sehrál na smrtelné posteli a šlo o jeho poslední roli. Ať už prostě divák sleduje dobráckého policajta Johna C. Reillyho, pečovatele Philipa Seymoura Hoffmana, bývalou dětskou hvězdu Williama H. Macyho nebo televizního guru Toma Cruise (který zde předvádí jeden z vrcholných výkonů své kariéry a právem si za Magnolii došel pro nominaci na Oscara) tak ten film neztrácí nic na tom co ho dělá tak ohromujícím. Zároveň rozhodně nejde o příjemnou podívanou a jde o jeden z těch filmů, který by vám v depresivní náladě mohl váš stav ještě pohoršit. I v tomhle ohledu ale tak patří velký dík Andersonovi, který vytvořil totálně výborný komplexní filmový zážitek, který skvěle pojednává o chybách rodičů a následných vlivech na jejich děti. Se soundtrackem Jona Briona a kamerou dvorního kameramana PTA Roberta Elswita vzniká jednoduše dokonalý filmový zážitek, který dost možná bude zároveň každým dalším zhlédnutím zrát ještě více jako víno. Bude to sice chtít najít si čas na dalších 188 minut, Magnolia je ale ten typ filmu, který má tak bravurní tempo, že je jeho oficiální délka po finálním zhlédnutí vlastně překvapující. Posledních 15 minut se sice film začne mírně rozpadat, pořád ale ve finále nastavená laťka dolů nepadne. PTA je skutečně talent, který sice rozhodně ne vždycky automaticky natočí dobrý film (viz Skrytá vada), především Magnolia ale pořád dokazuje, že bude stát za to ho nadále sledovat i přes to, že překonat Magnolii bude velmi obtížné. To co je totiž Apokalypsa pro Francise Forda Coppolu a Forrest Gump pro Roberta Zemeckise je Magnolia pro Paula Thomase Andersona. Vrcholná díla se prostě překonávají velmi těžko..... () (menej) (viac)