VOD (2)
Obsahy(1)
Film režiséra Richarda Linklatera volně navazuje na jeho snímek z roku 1995 Před úsvitem (Before Sunrise). Film Před úsvitem je romantickým příběhem o lásce dvou mladých lidí, francouzské studentky Celine (Julie Delpy) a amerického mladíka Jesse (Ethan Hawke). Celine a Jesse se setkali ve vlaku z Budapešti do Vídně a děj filmu se odehrával v průběhu dvanácti hodin, po které trvalo jejich krátké setkání ve Vídni. Snímek končil rozloučením obou hrdinů po jedné společně strávené noci. Celine a Jesse se rozešli se slibem, že se znovu setkají ve Vídni po šesti měsících. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (548)
Viděl jsem těsně po skončení Before Sunrise a v prvních chvílích jsem se trochu lekl, že se nepovedlo atmosféru zopakovat. Naštěstí každá pronesená věta dostane postupem času smysl, každá ledabylá průpovídka může dostat jiný rozměr a najednou Celine řekne "To kvůli té zatracené knize..." a já se rozpadnu na molekuly tak jako Jesse. Druhé zhlédnutí navíc povyšuje Linklaterovo dílo na nezapomenutelné a ve svém vyzrálejším, ale o nic méně kouzelném duchu vyprávění o ztrátě iluzí a životních zkušenostech dokáže popadnout diváka a naplnit ho až po okraj emocemi a prožitky. ()
Nepopsatelně krásné. Nemohu svými slovy vyjádřit ani setinu oněch pravdivých a úchvatných dialogů, které ze svých úst pronášejí dva, s nimiž si osud tak rád hraje. Po "prvním díle", který mne docela nudil, ale i tak je nakonec výborný, jsem nečekal mnoho. Vlastně jsem se hodně obával, že budu notně zklamán. Díky bohu (jsem jako Celine a nevěřím v náboženství, držím si nadhled), že tomu tak nebylo! První minuty ve mě sice podivně hlodalo a já cítil, že to možná nebude úplně to pravé, ale nyní bych jakémukoliv filmu na světě dal přednost před tímto. Něco tak zasraně pravdivého (jaký pěkný kontrast, použít vulgární slovo v kontextu s romantickým filmem) aby člověk v dnešní době pohledal, a já bych z fleku mohl do svého díla (kniha, film) promítnout podobné emoce. Takže se ptám: proč se zatím jen Linklaterovi povedlo tak bezchybně reflektovat svoje zkušenosti do scénáře? Protože co je život jiného, než nejlepší hollywoodský scénář? Přiznám se, že od momentu, kdy pár nasednul po příjezdu lodí do auta, jsem byl permanentně "rozložen na molekuly" (ha, konečně vím, z jakého filmu všichni kradou tuto větu!). Bude to znít divně, ale takhle silně se mnou naposledy emocionálně zahýbalo Frodovo rozhodování opustit Společenstvo a vydat se do Mordoru... prostě jen přirovnávám podobně silné filmové momenty, i když ten v Before Sunset je tématicky trochu někde jinde. Abych to shrnul: já zažil (zažívám - 28.01.2010) něco podobného, a totálně jsem se našel v Celine, která je zklamaná, a ví, že na světě není pro lásku tolik místa, jak si všichni myslíme. Jsem teď v podobném stavu: proč se mám snažit? Jsem šťastnější sám. Zklamaný. Jen snad jeden poznatek mi v dialozích citelně chyběl, a to jednoduchý fakt, že ten, koho nejvíce miluješ, Ti nakonec nejvíce ublíží. Ale nebylo by to už klišé? Z tohoto filmu si odnáším desekrát více užitečných mouder, než z jakékoliv knihy, kterou jsem v poslední době četl - a proto já čtu. ()
Moc pěkný film, který vlastně není o ničem, jde o jeden dlouhý rozhovor mezi dvěma osobami, které se 10 let neviděli, ona mu ublížila, ale on k ní samozřejmě stále ještě něco cítí. Přes tento klišovitě znějící popis a fakt, že se ve filmu nic neděje jde o dílko záživné, zajímavé a to zejména díky úžasným a inteligentním dialogům a oběma hercům. ()
Pokračovanie, ktoré svojmu predchodcovi nerobí žiadnu hanbu, pretože sa mu svojou kvalitou minimálne vyrovná. Spôsob narácie a jeho zobrazenie ostáva identické ako pri prvom dieli. Čo sa "zmenilo" sú samozrejme hlavní predstavitelia - tak fyzicky ako i duševne. Zatiaľ čo prvý diel veľmi verne zachytával zoznámenie dvoch mladých ľudí - plných ideálov, tak pokračovanie zase verne sprostredkováva pocity a životné postoje tridsiatnikov. Dialógy sú prostejšie romantický čŕt, ale naopak obsahujú viac životných skúseností, určitého triezvejšieho (racionálnejšieho až miestami zatrpknutého) náhľadu na svet. Medzi to sa vnára aj určitá dávka melanchólie a túžba zmeniť ten rozhodujúci 16.december v ich minulosti. Ale aj napriek tomu, je vzájomné puto medzi predstaviteľmi veľmi silné a hlavne prirodzené, presvedčivé, skutočné a krásne! Práve posledné slovo sa na samotný záver filmu hodí dvojnásobne. ()
Odpoledne. Paříž. Opět se setkali. ONA zavítala na JEHO autogramiádu a už od prvních okamžiků bylo jasné, že ON to letadlo nebude chtít stihnout. ON totiž zakončuje své evropské propagační turné knihy, která vznikla ze vzpomínek z roku 1995, kdy ho ve vlaku na lince Budapešť – Vídeň uhranula toho času francouzská studentka. Bravo!! Tomuhle já říkám chemie mezi ústřední dvojicí. Jen se tak procházet a nostalgicky si vyměňovat zdánlivě banální myšlenky, až si člověk uvědomuje, jak je jeho utahaný život ještě utahanějším, bez jiskry, bez elánu, bez nadějí a pořádných snů. Je příjemné podívat se za oponu, kdy happy-end může znamenat jen zdánlivé pomatení láskyplným okamžikem nebo zda-li se ze zamilovaného párečku brzy nestala další stereotypní dvojice, co si už nemá příliš co říct. Jak asi skončily osudy temperamentní Vivian a šarmantního Edwarda, co šeptal Bill Murray do Scarlettina ouška a kam jejich tokijský duet směřoval, jak geniální matematik Matt Damon pochodil u Minnie Driver nebo jestli už to je lepší mezi fobiemi posedlým Jackem Nicholsonem a Helen Hunt? Žánrově zručný režisér má ohromný cit na trefné okamžiky, které by jinde vypadaly jako provařené klišé. Jeho záplava vět je formálně prostým dialogem mezi starými známými, za kterými poslušně cupitá kamera. Komorní atmosféru jen umocňují zcela suverénní herci, kteří za ta léta sami zráli a rostli, měli co nabídnout do vznikajícího scénáře. Hlavní devízou pak zůstává fakt, že se jak se Celine, tak s Jessem dokážete ztotožnit. Což bývá u americké romance takřka nemožné. Před lety to byla iluzemi nabitá dvojice, plná naivních představ. Nyní jsou zralými představiteli svých dávných snů, bilancující nad svými životy, nad Jesseho ne právě vysněným manželstvím i nad Celininou zahořklostí v otázkách lásky. K tomu ale ještě musí náš pár několik pařížských uliček projít. Mezitím bloudí mezi touhou napravit a ujasnit si, co se před lety pokazilo, a nedát na sobě znát nevyléčené rány a bolesti. Jejich úhybné kroky v konverzaci jsou natolik úchvatné už jenom v tom, jak je dvojice schopna skrýt city, které zřejmě nevyprchaly. Z Linklaterova díla vychází tolik pozitivního, mrazivě lidského a je jenom dobře, že svoji senzaci z roku 1995 nechal odpočívat a přišel s ní opět až po devíti letech. **** ¼ .. ()
Galéria (43)
Zaujímavosti (13)
- Film Před úsvitem (1995), který tomuto filmu předchází, končí záběry na místa, kterými se Jesse (Ethan Hawke) a Celine (Julie Delpy) společně procházeli. Tento film začíná záběry míst, kterými se Jesse a Celíne procházet budou, a to v obráceném pořadí. (Ištván87)
- Průměrná délka záběru je 10,1 minut. (HellFire)
- Rok před natáčením filmu vydala Julie Delpy hudební album. Když si jej Richard Linklater a Ethan Hawke poslechli, byli ohromeni a začali přemýšlet, jak písně použít ve filmu. Z alba byly nakonec vybrány písně "An Ocean Apart", která hraje na začátku filmu, "Je t'aime tant" v závěrečných titulcích a "A Waltz for a night", kterou Celine (Julie Delpy) zpívá a hraje na kytaru Jessemu (Ethan Hawke). (80s Martin)
Reklama