Réžia:
David CronenbergScenár:
David CronenbergKamera:
Peter SuschitzkyHrajú:
Peter Weller, Judy Davis, Ian Holm, Julian Sands, Roy Scheider, Monique Mercure, Nicholas Campbell, Julian Richings, Louis Ferreira, Sean McCann (viac)Obsahy(1)
Pozvání ke stolu pro otrlé. Kanadsko-britský film podle románu Williama S. Burroughse. Americký spisovatel William Seward Burroughs (1914–1997) vystudoval anglickou literaturu na Harvardově univerzitě a ve čtyřicátých letech se setkal se spřízněnými dušemi, představiteli tzv. „beat generation“, Jackem Kerouacem a Allenem Ginsbergem, kteří mu dali popud k vlastní literární činnosti. Jeho dílo, ovlivněné sci-fi žánrem, homosexuální orientací a dlouholetým užíváním drog, tvoří fantaskní až surrealistické prózy (nejznámější romány – Feťák, Teplouš, Nahý oběd, Lístek, který explodoval, Města rudých nocí, Místo slepých uliček). Kanadský režisér David Cronenberg (nar. 1943) rovněž studoval anglickou literaturu a i v mnoha dalších aspektech jsou jeho osudy a dílo podobné Burroughsovu. Začínal jako undergroundový filmař se zálibou ve sci-fi hororech a bizarních příbězích, což mu už zůstalo. Dnes je předním kultovním tvůrcem (nejznámější filmy – Scanners, Videodrom, Moucha, Příliš dokonalá podoba, Crash). Jeho adaptace Nahého oběda (vydán 1959, poprvé česky 1994) je kombinací předlohy a Burroughsova životopisu. Ústřední postava William Lee (což byl spisovatelův pseudonym) pracuje jako hubitel hmyzu a stále hlouběji se propadá do drogové závislosti, takže přestává rozlišovat skutečnost od fantazie, v níž psací stroje získávají podobu mluvících brouků a on sám se stává protagonistou jakési špionážní historky. Hlavní roli ztvárnil americký herec Peter Weller (jeho nejznámější rolí pravděpodobně zůstane RoboCop ze stejnojmenného filmu), který dokonale napodobil Burroughsův hlas i manýrismy. Cronenberg do snímku ústrojně zakomponoval tragickou událost ze spisovatelova života, kdy v opilosti nešťastnou náhodou zastřelil svoji ženu Joan Vollmerovou, i jeho pobyt v marockém Tangeru. I další postavy filmu mají svoje předobrazy. Hrdinovi kamarádi Hank a Martin jsou nepochybně Kerouac s Ginsbergem a postava autora Toma Frosta, jehož představuje významný anglický herec Ian Holm (Bilbo Pytlík v Pánovi prstenů), zase reprezentuje známého britského spisovatele Paula Bowlese. Snímek, natočený v kanadsko-britské koprodukci, získal celkem sedm kanadských výročních cen Genie (obdoba amerického Oscara), mj. za nejlepší film, režii, kameru a výpravu. Z řady dalších prestižních ocenění jmenujme alespoň Cenu newyorských filmových kritiků za nejlepší scénář a Cenu Národního sdružení filmových kritiků za nejlepší scénář a režii. (Česká televize)
(viac)Recenzie (190)
Víc filmů by mělo obsahovat souboj dvou hmyzích psacích strojů. 9/10 ()
To je tak perverzní... To je tak krásně perverzní! Beat generation (drogy, homosexualita...) střižená Kafkou (odcizenost, snovost, nesmyslné povely "shora"...) a téměř Švankmajerovským surrealismem... V rauši způsobeném desinsekčním práškem, eventuálně "černým masem" z gigantických brazilských stonožek se psací stroje mění na sarkastický požitkářský hmyz, který vám předává špionážní úkoly namířené proti jakési organizaci působící v jakémsi arabském přístavu... To se nedá popsat, to se musí (opravdu musí?) vidět! V případě tohohle filmu jsem schopen pochopit naprosto jakékoliv hodnocení, já se osobně přikláním ke 4 hvězdičkám, a to i přesto, že mám ke všem zmíněným pramenům, které já v tomhle úkazu pozoruji, docela vstřícný postoj, takže bych měl teoreticky být v sedmém nebi. Hlavní problém spatřuji v tom, že se zde jednotlivé složky místy spíše tříští, než aby se doplňovaly a umocňovaly. Ale i přesto se bezpochyby jedná o mimořádně originální a nepřehlédnutelný počin na poli kinematografie. Btw., ještě jedna aluze na Kafku - přesně takhle jsem si vždycky představoval toho brouka z Proměny... ;-) ()
I kdyby to mělo nějaký obsah, tak si budu myslet, že po té Burroughsově předloze šáhl zvrhlík Cronenberg jen proto, aby v sobě ukojil lásku pro hmyz. Ten chlap je odpornej, jemu se určitě zdají sny, jak souloží s přerostlou mouchou. Fuj-film! ()
Chcete si nechat vyvolat halucinace, aniž byjste museli pozřít nějakou dobrůtku? Stačí si pustit tento film a nechat ho na sebe působit. Cronenberg se opravdu vyřádil! ()
Nahý oběd je nezfilmovatelná knížka. Cronenberg ji nicméně zfilmoval, protože Cronenberg takovéhle věci prostě dělá. Vznikl z toho celkem koukatelný film, kde jsou k vidění nejen paranoidní halucinace psacích strojů, které slouží jako hmyzí agenti (tohle asi nedává smysl, dokud si to nepustíte), ale l i divácky vděčné postavy Kerouaca a Ginsberga. ()
Během prvních 5 minut jsem měl pocit, že koukám na něco výjimečného a výborně jsem se bavil. Cronenbergovo obrazové podání má své kouzlo a práce s maskami je skvělá. Weller opravdu vypadá jako Burroughs, ale přijde mi, že jeho herectví bylo nedostatečné a že nevěděl, jak si s tou rolí poradit. Stejný pocit mám i u režiséra. Jakoby nevěděl, co s látkou udělat a film je tak jenom takovým vyprázdněným putováním mezi excesy feťáka trpícího náhlými halucinacemi. To by ale mohlo stačit, abych se dobře bavil, kdyby to Cronenberg pořádně vyhrotil, ale bohužel se držel zkrátka a film začne nudit, což značí selhání - kord u takového materiálu. Já jsem pociťoval, že s látkou šlo naložit lépe. Uznávám však, že Nahý Oběd není snadno zfilmovatelný. Film trpí i špatným tempem a absencí gradace - jak říkám, vyprázdněné putování. To by ale nebyl takový problém, kdyby film nabídl více entertainmentu v podobě nějakých bizarnějších výjevů nebo absurdních dialogů, které na 115 minut bylo až moc málo (snad tři). Problém pak tkví i v tom, že nejde jen o to, co herec říká, ale i jak to říká. Když Weller vypráví o chlápkovi, jenž vládl prdelo-mluvectvím, dokud jeho prdel nezačala vládnou nad ním samotným, tak ta samotná historka je interesantní, ale ten unylý způsob Wellerova herectví jí shazuje na údernosti. ()
Burroughsova biografia? Adaptácia Burroughsových diel? Inšpirácia Kafkom, Dickom, Freudom alebo aj Švankmajerom? Filmová verzia ranných surealistických obrazov a kníh? Cronenbergova odpoveď na retro-noir? Fragmenty Trainspottingu pred tým ako bol vôbec nejaký Trainspotting napísaný? Labyrint paranoidných halucinácií jedného feťáka? Sfilmovaný pocit zhnusenia? To všetko a ešte čosi navyše. ()
Pokus o zfilmování nezfilmovatelného nedopadl podle mě úplně špatně.. pro člověka, který o předloze nic neví, to dokonce mohlo být zajímavé pokoukání samo o sobě.. ()
Kde je hranice mezi realitou a halucinací? To se v tomhle snímku moc nedozvíte. ()
"Ten název lhal minimálně ve dvou věcech." ()
Otřesné. Povinnost pro fanoušky "drogových" filmů. Viděl jsem, četl jsem... Užil jsem si to maximálně! Ale fakt je to úchylná záležitost. :) ()
Věřím, že knížka mohla mít velice dobrou atmosféru a tohle by taky do jisté míry mělo, ale vzhledem k tomu, že se tam prakticky nic moc neděje, to atmosféru právě celkem ztrácí... takže jen 3 hvězdičky. ()
Ano, Nahý oběd je trochu úchylný, ale třeba oproti takové Mazací hlavě je to pohádka na dobrou noc :-) Upřímně mě Cronenberg docela překvapil, hlavně tím, že se Nahý oběd nesnaží hrát na vážnou notu, což byl jeden z hlavních prolémů eXistenZ. Vlastně jsem se příjemně bavil od začátku do konce, na čemž má možná největší podíl Howard Shore. Peter Weller taktéž vynikající. ()
Zajímavý film především svou bizarností. Kdo má rád filmy od tohoto režiséra přijde si na své, já to nejsem. ()
Pro mě velmi divný a nezáživný film. Nejspíš si někdy přečtu knihu. Ta snad bude zábavnější. ()
Mám rád beatniky a filmy vzdávající jim hold, ze začátku jsem vrněl blahem, jelikož mě film velmi oslovil, jenže pak nepřinášel nic nového a pořád se dělo to stejné dokolečka. ()
Jsem si jist, že William S. Burroughs musel brát, kromě jiných drog také ten žlutý prášek proti švábům a rozemleté, sušené, brazilské stonožky, jinak by nemohl napsat a Cronenberg zrežírovt takovou šílenost. Mláďata a Crash byly fajn, ale toto mě vůbec neoslovilo. Pokud se jedná o drogové halucinace, tak ty raději sleduji v Trainspotingu, což je určitě hodnotnější a zábavnější film. ()
Literární předlohu miluji, ale jde formálně o báseň psanou volným veršem než o "vyprávění". A pominemeli experimentální filmy, tak vyprávění je srdcem a duší každého filmu. Tento film to chtěl změnit, ale nepodařilo se mu to. ()
Cronenbergův nedoceněný film. *** Snímek "Nahý oběd" (1991) totiž není jen prostým zfilmováním stejnojmenné knihy „Naked Lunch“ (1959) beatníka Williama S. Burroughse, jak by se podle názvu mohlo zdát, nýbrž je mnohem spíše kombinací spisovatelova životního příběhu (povolání hubitele, drogová závislost, fascinace psaním, zastřelení vlastní manželky Joan, cesta do Tangeru, přátelství s Kerouacem a Ginsbergem, atd.), fantaskních motivů a scén z literární předlohy (postava doktora Benwaye, atmosféra sexuální zvrácenosti, bizarní historky, postavy z podsvětí apod.) a konečně Cronenbergovy vlastní invence, jež obě předchozí složky doplňuje, rozvíjí a tmelí dohromady. ()
Reklama