Réžia:
Mijke de JongScenár:
Helena van der MeulenKamera:
Goert GiltayHrajú:
Elske Rotteveel, Kees Scholten, Elsie de Brauw, Jaap Spijkers, Bright O'Richards, Bente de Vries, Floris Heyne, Carmen Otten, Sharai Voet, Samir Veen (viac)Obsahy(1)
Hlavní představitelkou televizního snímku, který získal Skleněného medvěda na Berlinale a další ocenění na mezinárodních filmových festivalech (Montreal, Toronto), je dvanáctiletá Merel. Všestranně talentovaná dívka se dobře učí, baví ji číst Dahla i Tolstého, hezky zpívá, je šikovná na sport, a navíc se dokáže láskyplně postarat o svého tělesně postiženého bratříčka Kaspera, který je upoután na invalidní vozík. Bez zřejmé příčiny se však snad až příliš ctižádostivá Merel stane terčem systematické šikany ze strany spolužáků z prestižní školy, kteří ji napadají verbálně i fyzicky. S přibývajícími útoky se osamělá dívka začne vůči svému okolí zatvrzovat… Emotivní drama, které empaticky vykresluje zmatené citové pochody zranitelné dívky, bloudící kdesi mezi dětstvím a dospělostí, zaujme ojediněle autentickým výkonem herecké debutantky Elske Rotteveelové. [43. MFFKV 2008] (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (22)
Já myslím, že tento film je velmi zajímavý... pojetí o školní šikaně je reálné a starání se o bratříčka Casper je hodně lidsky pojato. ()
Jedna je šikanovaná, druhý je postižený. Tady to Nizozemci vzali z jedný vody na čisto. A docela, musím říct, jim to šlo od ruky. Vzorový rodinný drama, natočené s citem, které dělá Holandsku dobré jméno. ()
43. MFF KV .. Scénář: Helena van der Meulen .. Snad Slunce prohřeje tvé chladné srdce. __ Neskutečně civilní, smutný, patetický, krutý film s výtečnou hereckou představitelkou, která zvládá excelentně roli uzavřené dívky s výrazným neverbálním projevem. Příběh protkaný školní šikanou a strastmi dospívání staví jedenáctiletou dívku před svět, do kterého se snaží zapadnout. Univerzální schéma, přesto působivě podané, byť se s tím nejspíš každý neztotožní. ()
U filmů o šikaně nebo těžkém dětství mám vždycky tak trochu obavy, aby se příliš netlačilo na pilu. Tady zpracováno vkusně. ()
Pomalu se vlekoucí příběh o milosrdenství, šikanách a dospívání. Tím, jak autoři nezkoušejí ztéci horské vrcholy, zvládají s velkým šarmem obyčejné lidské stezky. ()
Zmiešané pocity. Čakal som, že ma to po emotívnej stránke zasiahne trochu viac. Boli tu síce i dramaticky silnejšie momenty, ale bolo ich málo a spolu, aj napriek silnej a smutnej téme, nedokázali u mňa zdvihnúť vlnu emócií. Avšak na druhú stranu sa dá konštatovať, že čo sa týka vierohodnosti a reálneho zobrazenia tejto témy vo filme, tak ide o výborný počin. Asi tak to vo väčšine prípadov vyzerá, vrátane následnej reakcie Merel na svoje okolie. Takéto niečo skutočne dokáže človeka voči ostatným "zatvrdiť". Na druhú stranu som ale čakal, že to niekomu povie. Inak veľmi sa mi páčilo, ako sa Merel dojímavo a láskyplne starala o svojho postihnutého brata. To bola krása. Slabší nadpriemer. 70/100 ()
43rd KVIFF 2008 - FOCUS ON THE NETHERLANDS - Zaostřeno na Nizozemsko, AUDIENCE AWARD - Divácká cena deníku Právo (Divácká cena: 1234) - 1.49/155 ()
Měl to být jiný film, ale rozjela se tahle pro mě nezáživná blbost. Nudný příběh holčičky. ()
"Mně to přišlo jako žert.." Ne, tady se skutečně nejedná o žádné píárko ODS..;) Modrý pták je v uvozovkách jen velmi slušný holandský rodinný film zkoumající motiv dětské šikany, která tedy mimochodem platí za chvályhodně logické zásadní téma dětských bijáků napříč Evropou.. Velmi citlivé, jakkoli zoufale konvenční, drama s herecky úchvatnou mladičkou Elske Rotteveel.. ()
Presne takto má vyzerať film. Realisticky smutný, no krásny a povzbudivý pri hľadaní nepateticky pozitívnych ľudských citov aj v ťažkých situáciách. A pri nachádzaní najlepších možných východísk z nich. ()
Dobrých filmů o šikaně bylo natočeno už poměrně dost; odhadoval bych je na stejno s dobrými westerny. Chybí je jen nějak označit a zařadit do tématické nabídky. Mají skutečně svou vlastní specifiku, i iv životě jsme se (alespň já) střetli se šikanou stejně jako s westernem (alespoň já). A šikana má navíc spoustu forem, které westernu chybí. V Modrém ptáčkovi jde o šikanu, která nakonec nezdeptá, ale posílí. Pokud se však na stranu šikanistů postaví učitelé nebo dokonce rodiče, může to být - a také to bývá - fatální. Šikana je navíc těžko uchopitelná a mnozí šikanovaní to berou jako trest za své nedostatky; zde to mlže být fintivost nebo sebeprosazování. Vedle jsou rodiče, kteří nevidí pod povrch věcí i černoch, který ji posílá na mylnou cestu: Všechny šťastné rodiny jsou si podobny, každá nešťastná je nešťastná po svém. ()
Šikana medzi deťmi nie je práve to, čím by sa jedna alebo druhá strana pochválila. Normálne by som si pomyslel, že sa do takej formy ani nemôže vyvinúť, ale tým, že vo filme nonstop kráčame, bežíme, plávame a skejtujeme s hlavnou hrdinkou, tak som si osvojil aj jej myslenie a mlčanie. A hľadanie východiska celkom inde, ako by bolo logické. Neviem, či to je celkom pedagogické nájsť riešenie v poriadnej bitke, ale keď to funguje... Život sa s nikým nemazná, a hlavné je postaviť sa na vlastné nohy, ako krásne symbolicky ukázal záver. ()
další film který ukazuje že šikana je stará jako samo lidstvo.Tyhle filmy kde se na slabšího .ještě ke všemu holku.sesypou hajzlové silou i počtem vyšším mě dost nasejřej...Bohužel se to ale děje i v reálu. ()
Merel se skvěle učí, ráda čte, s radostí se stará o postiženého mladšího bratříčka, jezdí na skejtu, věnuje se skokům do vody, zpívá ve sboru a vyniká i v tělocviku... i vzhledem k takto širokému záběru by měla být spíš třídní hvězdou, ne terčem posměchu a šikany. Možná je to proto, že vypadá o několik tříd mladší než spolužáci, těžko říct, děti jsou nevyzpytatelné. Film se skládá z kratších scén, v nichž Merel převážně buď tráví čas se svým milovaným bratrem Casperem (který mimochodem rovněž předvádí vynikající výkon, a navíc udivuje soběstačností), nebo je ve škole / jede do ní. Tyto scény se trochu schematicky opakují, ale záběr je téměř pořád na 13letou hlavní hrdinku – musela to uhrát de facto sama, všechna čest. Moc hezky natočeno. I v tom největším zoufalství se děje něco pěkného. A povedená je i pasáž, kdy jí černoch z vlaku zpívá "Blackbird" od Beatles. Merel (k bratříčkovi): "Rozumíš tomu? Já taky ne. Ale ty věty jsou tak krásný..." ()
Malý, velký film o těžším období, kterým jsem si taky tak trochu prošel. Možná i proto jsem více soucítil s tématem. A možná i proto, že Elske Rotteveel byla celý film neskutečně sympatická, tak hezky se na ní dívalo. Ona to ani nehrála, ona to byla. 80% ()
Holandský snímek je myslím především ze dvou důvodů. Prvním je téma filmu - dospívání a šikana, druhým pak výkon hlavní představitelky. Nutné je začít tím druhým, protože tam lze být stručný - byl vynikající. Měla zahrát podivínkou, nezačleněnou dívku a zahrála ji. Většina filmů o dětství či pubertě většinou přiměje dospělé nostalgicky zavzpomínat a připomenout si, jak by se do těch časů chtěl vrátit. Vždyť kolik dospělých už prohodilo, že dětství či puberta je skvělý čas, protože dospívající vlastně nemají žádné starosti. Tenhle film však ukazuje i odvrácenou stránku puberty. Nepochopení rodičů, šikana, odloučení od skupiny ve škole, sourozenci aj. A ukazuje to vcelku decentně, poeticky s výhledem na moře. Mám-li být ale upřímný, není jen tím, o čem film pojednává, jedno shlédnutí mi bohatě stačí. ()
Neuvěřitelné, co jedna malá holčička může vydržet a u toho zůstat něžná, rozumná a morální. K tomu podává skvělé sportovní výkony, ve škole je bystrá a stihne i dramatický kroužek. A to není všechno, ta dívenka dělá plnohodnotnou matku svému postiženému bratrovi! A to ještě není dost. Ona toho bratra hájí před ústavní péčí! Má ale jednu nedokonalost, je natolik submisivní, že irituje všechny blbečky ve škole. Asi svou dokonalostí. ()
Nevím, mě tohle "vkusné" zpracování palčivého problému šikany spíš přišlo nemastné-neslané. Ne, že bych byl nějak krvelačný, nebo chtivý násilí, ale přece jenom - realita je realita, a to i tehdy, když se nám nezamlouvá... ()
70 % | Hezký film se slušným hereckým výkonem hlavní postavy, realisticky působící, oproštěný obvyklých klišé podobně zaměřených filmů, nesnažící se tlačit na emoce a city za každou cenu a v přehnané míře. Na druhou stranu je film celkově relativně monotónní, dramatické momenty mohly působit silněji a neuškodily by přece jen trošku emotivnější okamžiky, které by se diváka více dotkly. ()
Velmi působivě natočený snímek o bohužel stále aktuálním tématu šikany. Hlavní představitelka nemusí otevřít ústa abychom věděli, co se jí zrovna honí hlavou - to je naprosto skvělé. Drobným zklamáním je ovšem závěrečné klišé, poselství (SPOILER!) - pokud se autor domnívá, že se šikana vyřeší nahlášením činů vedení školy, je to sice milé, ale naivní. Na druhou stranu, ne každý příběh musí být veden do extrému. Zakončení sice naivní, ale elegantní. Nic mu nechybí. ()
Reklama