Obsahy(1)
Hanada je profesionální zabiják, který se pyšní titulem „číslo 3“ pocházejícím z Top 10 stupnice jeho profese. To mu zajišťuje stálý přísun práce, dobré zázemí a coby bonus vášnivou (a záletnou) manželku. Změnu do jeho bohémského života přinese uhrančivá dívka posedlá smrtí, do níž se Hanada fatalisticky zamiluje. Na její přání také přijme riskantní zakázku, která se ovšem vinou nešťastné náhody nepovede. Hanada se stává psancem před tajemnou vše řídící organizací a pověstným zabijákem „číslo 1“. (JFL)
(viac)Videá (2)
Recenzie (24)
V akčních scénách je tento černobílý japonský předchůdce Tarantina nepřekonatelný. Romantická linie mě však rušila. Dokonce během těch romantických částí nedochází ani k tomu nádhernému splynutí obrazu a hudby jako po celý zbytek filmu. Takže z celé milostné aférky zůstává zajímavé pouze souznění milovníka rýže s milovnicí smrti. ()
Tohle je jasné - jeden z nejlepších akčních filmů všech dob a nevysychající studna inspirace pro Suzukiho kolegy, kterým nebyl dopřán dostatek vlastní invence (chtělo by se říci - protože už příroda všechnu vyplýtvala na něj), navíc Jo Shishido jako by se pro roli narodil. Množství v budoucnu vykradených scén ani nelze dopočítat (nejen ta s umyvadlem, ale také scéna s autem a provazem, závěrečná scéna ad. ad.). Kdysi jsem sem v prvotním nadšení napsal obsáhlou recenzi, která se mi však patrně neodeslala a znovu tolik slov o jednom filmu chrlit nebudu - prostě si tu představte hromadu superlativů;) ()
Prvních 20 minut, se zcestně ulítlým chováním jednoho z protagonistů a se zmateným střihem bylo skoro k nevydržení. Pak se z toho stala naštěstí pěkně atmosférická, kamerově nápaditá podívaná … a opět se zmateným střihem. Člověk u toho ze zvědavosti sedí a snaží se pochopit, co na tom Refn a Tarantino vidí a proč to vzal pod svá křídla Criterion, ale prostě mě to nevtáhlo mě do děje, tyhle rozhárané "godardovinky" zkrátka nedávám. Tokyo Drifter, který se mi líbil přeci jenom o chlup víc, kouzlí vizuálně stejně, s hudbou nakládá podobně invenčně, ale je dějově nachlup stejně primitivní a v návaznosti scén zcela nesourodý. Suzuki asi nebude moje krevní skupina. ()
Suzuki utržený ze řetězu. I s odstupem doby je poměrně těžké říct, zda je Branded to Kill znám spíše pro svoje filmové kvality, nebo protože způsobil, že Seidžun Suzuki byl v podstatě ze dne na den vyhozen z filmového studia Nikkacu a ačkoli vyhrál následný soudní spor, znamenalo to pro něj desetiletou přestávku ve filmování. Je to jeden z těch filmů, u kterého si všímáte všemožných detailů, zkoušíte číst implicitní významy, ale nejste si jisti, jestli je všechny chápete a po nějaké době vlastně ani nevíte, zda nějaký význam mají. Pokud procházíte Suzukiho filmografii, tak jedním si ale můžete být jisti. Tím, že byl Suzuki důsledný ve své rozmanitosti. Každým dalším filmem (zejména po přelomovém roce 1963) se Suzuki po stylové stránce odlišoval od předešlého. Alespoň tak mohl Suzuki naplno rozvinout svůj talent, svoje schopnosti, když většina béčkových scénářů (zejména těch o jakuze) stavěla na stejném/podobném vzorci – vývoj postav minimální nebo nulový, jedinec (stávající či bývalý člen jakuzy, příp. detektiv) bojuje proti přesile/gangu/systému, je silně ovlivněn femme fatale, má relativně silně vyvinutý kodex cti, vše vrcholí závěrečnou přestřelkou, po které hrdina mizí ve tmě. Branded to Kill do předešlé krátké formulky zapadá, ačkoli zpracování je extrémně silně vychýlené od normy. Je to jakási delirická, neurotická, těkající noční můra, kdy je divák neustále znejišťován tím, co vidí a v určité fázi si není jistý absolutně ničím. Svým způsobem si zde Suzuki jakuzácký námět (více než kdy předtím) pouze vypůjčuje pro svoje hrátky se stylem a dekonstruuje (nejen) kriminální žánr. Vyprávění působí rozpojeným dojmem (z hlediska času i prostoru), „hrdinové“ zase rozdvojeným dojmem a celý film silně nejednoznačným dojmem. Přesto jde s jistotou o Suzukiho nejambicióznější počin, který paradoxně téměř ukončil jeho bohatou režisérskou kariéru. Více o filmu k přečtení zde: https://www.criterion.com/current/posts/2096-branded-to-kill-reductio-ad-absurdum a http://www.midnighteye.com/reviews/branded-to-kill/ ()
S.Suzuki je Godard japonskej gangsterky a Branded To Kill je najznamejsim a, snad aj jeho najlepsim filmom. Japonsky uletena a europsky artova kriminalka, ktora neskor inspirovala mnohych inych, od tarantina az po jarmuscha. (znama scena vrazdy skr odpadove potrubie umyvadla z Ghost Doga pochadza prave z tohto filmu - a podobne uletenych scien je tu, samozrejme, viac. Na Branded to Kill pred par rokmi S.Suzuki naviazal remakeom/reworkom Pistol Opera. ()
Galéria (33)
Zaujímavosti (7)
- V čase 12:25 strieľa Goro Hanada (Joe Shishido) cez čelné sklo auta, ktoré šoféruje. Sklo však napriek tomu zostáva úplne neporušené. (GTS_PUNK)
- Goro Hanada (Jo Shishido) nosí hodinky značky Omega Seamaster DeVille. (dyfur)
- Řecký režisér Yorgos Lanthimos uvedl, že před natáčením svého vlastního filmu vždy nejprve zhlédne snímek Cejch zabijáka. (Elvisjagger)
Reklama