Réžia:
Jim JarmuschScenár:
Jim JarmuschKamera:
Frederick ElmesHudba:
Mulatu AstatkeHrajú:
Bill Murray, Julie Delpy, Brea Frazier, Jeffrey Wright, Meredith Patterson, Ryan Donowho, Alexis Dziena, Sharon Stone, Frances Conroy, Christopher McDonald (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Don Johnston (Bill Murray) je zapřisáhlý starý mládenec, jehož právě opustila jeho poslední láska Sherry. Nedá se tím vyrušit, odhodlán dál trávit čas své předčasné penze před televizí. Když ale dostane záhadný dopis, naznačující anonymně, že s některou z četných bývalých lásek má dospělého syna, je nucen přece jen se zamyslet nad minulostí. Poháněn spíš svým sousedem a kamarádem Winstonem, který si rád hraje na detektiva, než vlastní zvědavostí, vydá se nakonec Don pátrat, která z jeho někdejších milenek by mohla být autorkou dopisu a matkou jeho syna. Jediné stopy jsou růžová barva dopisu a psací stroj, na němž byl napsán. Postupně se setká se čtyřmi ženami, které něco znamenaly v jeho životě (Sharon Stoneová, Frances Conroyová, Jessica Langeová a Tilda Swintonová), ale žádná v něm neprobudí víc než trochu nostalgie. Nicméně ho všechna tato setkání konfrontují s jeho minulostí i přítomností. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (501)
Bill Murray je looserovský génius. Moc toho nenamluví, nemá výraznou mimiku, ale je neuvěřitelně lidský. Takový průměrný samotářský chlap ve středních letech, který se nenamáhá za každou cenu vypadat jako polonahý gigolo z předních stran ženských časopisů. Je jen obyčejným člověkem žijící jeden docela obyčejný život. A i když by dějová linie mohla svádět režiséra udělat si ze všeho legraci, nakonec se dočkáme příběhu, kde nechybí místo pro drama, komedii ani filosofii. Je to taková podivná směska (ostatně jako život), kde se hrdina místy cítí trapně, místy se baví. Místy je v koncích, místy nad věcí. Hlavně ale putuje životem a je v letech, kdy si chce dokázat, že to, co dělal, nebylo úplně zbytečné. Z původního nezájmu o život svých minulých partnerek se postupně stává skutečná touha poznat syna vidíce ho v každém klukovi, který mu zkříží cestu. Touha vědět, že přece jen nakonec není na tom světě asi tak úplně sám. ()
Dříve jsem si s Jarmuschem příliš netykala (na základě zážitku s pozérským Mrtvým mužem), ale díky Zlomeným květinám a hlavně skrze jeho upírskou báchorkou Přežijí jen milenci vím, že má i smysl pro humor. Jen to není humor pro všechny. A cože je tak báječného na Zlomených květinách? Bill Murray samozřejmě. A celá kohorta nádherných zralých ženských. Něžná Julie Delpy, velice sexy Sharon Stone, křehká Frances Conroy, rafinovaná Jessica Lange a v neposlední řadě divoká Tilda Swinton. Takto si lze představit nádhernou paralelu s dnešním The Private Life of Don Juan. A jako jen výjimečně sdílím pocity předepsané v režijní explikaci. Mám ráda pomalu doznívající filmy. ()
Skvelo natoceny film, ktory vynika hlavne v navodeni atmosfery sedeho-nezaujimaveho zivota hlavneho hrdiny. K tomu prispieva najma skvelo zvolena hudba, pomale tempo snimku a skvely Bill Murray. Musim povedat ze na konci filmu som cakal nieco ako happyend, a prave preto som zostal taky vyjaveny a prekvapeny ked naskocili titulky. A o tom to je. Nejde o to aby ste sa dopozerali na film a potom spokojne vypli dvd. To vam film nedovoli. Rozlozi sa vam hlave a donuti vas nad nim premyslat uple inak ako pri pozerani. A aby som bol uprimny....mna trochu ten film normalne vylakal... 8.5/10 ()
Při sledování "Zlomených květin" jsem se stal mužem, který se vydal navštívit svoje bývalé lásky a hledal svého syna. Hlavní hrdina našel akorát sám sebe. Já našel parádní film, který je tak klidný, upřímný a opravdový, že se až věřit nechce. ()
Jarmusche mám docela rád a Murraye ještě víc, ale tohle už bylo na můj vkus až moc pomalé a nějak mě to celé minulo. Aspoň že ten Murray to zahrál famózně ()
Film, jehož příběh by se dal pohodlně odvyprávět za půl hodiny. Otázka tedy je, proč se ho veliký Jarmush rozhodl prodloužit minutovými záběry na nehybně sedícího Murrayho, neobvykle dlouhými "linky" spojující jednotlivé epizody (tím myslím hlavně Donovi cesty autem), když tohle všechno mohl bez mrknutí oka vystřihnout. Odpověď je nasnadě. Jak poznamenala Faye: "Stejně zvolna, nenápadně a tak nenávratně každému z nás utíká čas." Já dodávám "nudně", což je hodně důležité slovo v případě stárnoucího Don Juacha, který celé dny proleží před televizí a jen občas se zvedne, aby vlastně o ničem poplkal se svým etiopským sousedem, Winstonem, který je jeho pravým opakem. Je vhodné varovat potenciální diváky, že oproti Zlomeným květinám působí tempo Mrtvého muže jako Bayův akční film... I když já nazývám nejnovější Jarmushův kus komorním filmem, věřím, že se hlavně mezi ortodoxními příznivci akce najde spousta těch, kteří ho označí za nudný. Tak si vyberte. Každopádně, máte jistotu Billa Murrayho... 70% ()
Obdivuju a miluju zároveň minimalistické herectví Billa Murraye. Jarmuschův dojemný, jednoduchý a příjemný film vyniká i přesným obsazením jeho bývalých lásek a milenek.. Režisér nechává plynout děj vlažně a pomáhá divákovi s pochopením charakterů jednotlivých postav. Děkuju za reálný (rozuměj neamerický) konec!! Škoda jen, že v kině nás sedělo osm.. ()
Premyslal som, ci tomuto filmu dat 3 alebo 2 hviezdicky, nakoniec som sa rozhodol pre 2. Mam velmi rad herca Billa Murraya, ale dej filmu sa vliekol takym pomalym tempom, ze som takmer zaspal a nepacila sa mi ani ta hudba, ktora sa tam stale opakovala. Samozrejme, ze ma zaujimalo, ci nakoniec najde zahadnu byvalu priatelku, s ktorou ma udajne syna, kedze mal vela priateliek, ale skoncilo to pre mna s mnozstvom otaznikom, rovnako ako aj pre hlavneho hrdinu. Takze sorry Mr. Jarmusch, Ghost Dog - Cesta samuraja bol super film, ale Zlomene kvety zostanu u mna na smetisku spolu s dalsimi nudnymi filmami. ()
Udělal jsem velkou chybu. A to, že jsem si přečetl většinu komentářů zde. Protože mnozí tady píší o "Ztraceno v překladu 2." A jelikož "Ztraceno v překladu" je můj nejoblíbenější film, tak jsem čekal něco mimořádného. Dostalo se mi milého a příjemného filmu, ale ne dvojky "Ztraceno v překladu". Takže "jen" za 4 *. Ale musím říct, že málokdy mi uteče 100 minut tak rychle, jako u tohoto filmu. ()
Príjemný, atmosférický, satirický aj tragikomický film. Miestami až príliš rozťahaný, miestami som chcela, aby nikdy neskončil. Bill Murray opäť exceluje... No aj keď nebazírujem na jasných koncoch a už vôbec nie na happyendoch, tento záver ma neuspokojil. 4* len vďaka Billovi. ()
Jako ze života. Mého, vašeho, jakéhokoliv. Člověk nemusí být starý mládenec, který většinu dne prosedí a procivi, aby pochopil, o co tomuhle Donu (Juanovi) Johnstonovi jde. Zlomené květiny jsou film, ve kterém je skoro všechno minimalistické - scénář, režie, herecký výkon Billa Murrayho... Ale stejně toho řekne víc než spousta jiných. ()
Svět dokáže být plný tajných znamení. Možná jste zamilováni, ale nevíte o tom. A najednou se díváte okolo sebe a zjišťujete, že věcem, které byly ještě před několika dny šedivé jak zapomenutá zeď, čísi odchod vdechl růžový odstín. Jenže růžová je přítomnost, která opadává stejně rychle, jako plátky růže z Valentýna a kdysi kvetoucí minulost leží teď polámaná u vašeho prahu. Opíšete kruh a zatočí se vám nad vším hlava. Pochopíte, že vše má svůj skrytý smysl právě jen mezi dvěma údery srdce, ale že pak i v tom nejmenším mrknutí víčka se může skrývat ten nejhlubší smutek a že zrovna tamhleten mladík může být váš ztracený syn. Anebo taky někdo úplně jiný... ()
84% - Jarmusch napsal kýčovitý příběh, ale film má ke kýči daleko. To je možná jeho hlavní klad. Nějaké moralizování, potoky slz při návratech na "místa činu", nebo dojemné shledání, si tu divák neužije. Film nabízí pouze děj, pár úsměvných scén, různé detaily k povšimnutí, a poměrně neutrálního hlavního hrdinu, což dává divákově fantazii mnohem větší prostor. Závěr je naprosto úžasný... Pátá hvězdička unikla filmu jen těsně, a sice proto, že se mi zdál místy trochu "odfláknutý". Opakování stejných střihových postupů v pokaždé stejném autě a pokaždé s touž hudbou, která je sice zajímavá, ale kdo už má naposlouchaný nějaký ten afro jazz, čeká marně na vývoj...prostě příliš málo kontrastů. Broken Flowers je film, co určitě stojí za shlédnutí, a já se k němu někdy moc rád vrátím. ()
Nebyl jsem pozorný. Nechal jsem se v očekávání zblbnout žánrovými škatulkami (Komedie? Mysteriózní?? Road movie?!) a trochu mi to asi zkazilo dojem. Apatická atmosféra snímku mi tak spíš lezla na nervy, než dala prostor probírat se symbolickou rovinou "dobrodružství," na které se Don Johnston vydal. Škoda, že jsem si před zhlédnutím nepřečetl komentář tady Adama Bernau, který o snímku otevírá témata, která jsem při sledování zkrátka nevnímal. ()
Zlomené květiny jsou moje první setkání s Jimem Jarmuschem a jsou setkáním rozhodně příjemným. S hlavní postavou jsem se sžíval dokonale. Tendence hnít doma, okolí neřešit, čekat jak se věci vyvrbí - neboli prakticky vůbec nežít - zná v různé míře asi každý z nás. Don Johnston dostává jednoho dne zajímavý impuls k narušení svého stereotypu. Dopis od jedné z bývalých přítelkyň, oznamující mu, že po světě patrně běhá jeho potomek, ho zprvu nechává chladným, posléze je však kamarádem Winstonem doslova vypuzen na cestu za odhalením. Film není žádným hlubokým poselstvím o rodině a vztazích, soustředí se na latentně, minimalisticky podaný střet Donovi životní letargie s životem jeho bývalek. Životem nijak vyjímečným, ale přeci jen ŽIVOTEM. Děj vrcholí Donovou zoufalou vidinou (ne)nalezeného rozhřešení a zbývá jen duševní zmar, pocit nenaplnění. Poslední záběr mluví za vše, Bill Murray se pro roli dokonale hodil. Trefná ukázka nehezké životní apatie a jejího dopadu na člověka, která je viditelná až v momentě, kdy přijde nenadálý signál s tím něco dělat. ()
Tento film plyne pomalým tempem, které však nenudí, jelikož se neustále něco děje, hlavní hrdina se střetává se svými starými láskami a snaží se přijít na to, která je otcem jeho syna, o němž dosud nevěděl. Za zmínku stojí rozhodně hudba, kamera a taková nenáročnost, ktrou je tato netypická road movie charakteristická. Nemohu najít nějaký správný přívlastek, který bych Jarmuschově počinu dal, takže si vypůjčím od jiných uživatelů - laskavé, sentimentální, nostalgické, melancholické, ale i pozitivní, sebereflexní. ()
Bill Murray. Ne že by zde nějak hrál. Jeho postava těží z hercova charisma. Takže je film vyplněn dlouhými záběry na Billa. I zde se nachází trocha toho Jarmuschovského humoru, ovšem ne v takové míře jako jinde. A také zde je film doplněn kongeniálním soundtrackem. Jako vždy vsadil Jarmusch na jeden hudební žánr, vybral excelentní kousky, které nás pak celým filmem vydařeně provázejí. ()
Kombinácia Jima Jarmuscha a Billa Muraya - mnaaaam... ()
JJ v komerčnějším hávu, ale stále zajímavý. Murray vtipnější, než ve svých komediálních rolích, vcelku super:-) ()
V tomhle filmu může být všechno tak trochu, ale kombinací Billa Murrayho, vtipného scénáře, velmi příjemné hudby a Jarmuschovy režie vzniknul film, který se mi líbil o dost více než tak trochu :-) 85 % ()
Reklama