Obsahy(1)
Příběh, v němž láska opravdu prochází žaludkem. Pro lásku je třeba naučit se i špatně vařit. Povídka z cyklu Bakaláři. (oficiálny text distribútora)
Recenzie (13)
Pokus vnutit divákům, aby za herce považovali velmi netalentované jedince naplno rozbujel po změně režimu. ()
Nezajímavé, příliš přehrané, snad jest to záměrem pana režiséra.? :-( ()
Koukal jsem do programu co bude druhý den v televizi a zaujala mě tam tato bakalářská povídka. Po zhlédnutí musím konstatovat, že se vůbec nepovedla. Děj je těžce pod průměrem. Herci přehrávají. I když prý záměr režiséra. To ale nic nemění na tom, že jsem se dost nudil. Ještěže to mělo jen 20 minut. ()
Jak mám ráda naši starší tvorbu ....tak hrůůůůza Tohle snad nemůže zaujmout vůbec nikoho :-( ()
Pěkná pointa a poučení jinak nezajímavého příběhu. Navíc pokus o reinkarnaci prvorepuvlikového filmu mě opravdu neoslovil. Vzpomínky lze natočit vskutku lépe. Ale i snaha se cení. ()
Pseudo... ()
Ohromný talent Jaroslava Pozziho bohužel nedochází českému divákovy, který je zvyklý na zažité stereotypy. Naprosto geniálně sehraná povídka ve stylu filmů pro pamětníky, včetně mluvy, dialogů a herectví. ()
To přehrávání herců, kteří tak pitomým způsobem chtěli přiblížit dobu první republiky, přišlo mi poněkud nechutné. ()
Vyprávění babičky vlastního zážitku své vnučce výtvarně komponované krom hereckého projevu také obrazem i zvukem (typické praskání) v podobě předválečných snímků. Dokonce i některé přímé záběry z jednoho takového filmu byli použity. Nápad to nebyl špatný a snaha navodit prvorepublikovou atmosféru je znatelná. Děj je sice podivný, ale budiž. ()
Příjemné překvapení s velice dobrými kostýmy a interiéry a hlavně dobrý nápad v šedi bakalářských povídek. Nápad využít romantické filmy z třicátých let ve stylu románků pro ženy a dívky je originální. Povedená parodie s vyumělkovanou mluvou hlavních hrdinů Karla a Ireny. Klopýtání kolem vaření krupicové kaše je chvílemi nudné, ale závěrem pochopitelné. ()
Díky Kaplanové 3 hvězdy, jinak ale trapné. Hodnocení: 50 % ()
Tak předně někdo zapomněl dopsat Václava Knopa, který si v povídce také zahrál. Pak bych řekl, že zde máme nejstarší dobu odehrávající se v povídce. Nepamatuji se, že by se nějaký příběh odehrával v první republice, jeden pouze po konci války. Docela by mi to ani nevadilo, mnohokrát jsem zmínil, že mám dobu první republiky rád. Nevadila by mi ani banální zápletka. Ovšem nepochopím, proč se režisér pustil do povídky takovým způsobem, že z ní udělal fraškoidní grotesku. Styl jakým herci mluví, způsob vyprávění - to vše je skutečně trapné. Kateřina Lojdová utíká a za ní se míhají budovy. Do povídky jsou zapleteni i prvorepublikoví skuteční herci a záběry z jiných filmů. Mělo to být humorné, ale působilo to děsně. ()
Nízké hodnocení je zřejmě tím, že si mnoho lidí neuvědomuje že se jedná o parodií. Záměrné přehrávání herců, teatrální gesta a poněkud podivný příběh, je toho součástí. Nicméně za první republiky se takhle podobně filmy opravdu točily, tu je to jen záměrné přehnané. Mě se to líbilo. ()
Reklama