Réžia:
Guillermo del ToroScenár:
Guillermo del ToroKamera:
Guillermo NavarroHudba:
Javier NavarreteHrajú:
Ivana Baquero, Doug Jones, Sergi López, Ariadna Gil, Maribel Verdú, Álex Angulo, Federico Luppi, Roger Casamajor, Ivan Massagué, Manolo Solo, Fernando Tielve (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Píše se rok 1944 a dvanáctiletá Ofélie jede se svou těhotnou matkou za otčímem, frankistickým důstojníkem, který kdesi v horách na severu Španělska potlačuje zbytky republikánského povstání. Život ve vojenské posádce ale nenabízí Ofélii pouze realitu poznamenanou boji s povstalci, všeobecným nedostatkem jídla a velmi chladným vztahem s otčímem – v nedalekém starodávném labyrintu potká dívka jednou v noci starého fauna, který ji prozradí, že je ztracenou princeznou kdysi mocné pohádkové říše a současně poslední nadějí na její záchranu. Než se ale opět setká se svým královským otcem, musí splnit několik úkolů. Fascinující podívaná a silný příběh o tom, že ve světě dětské fantazie se za život, čest a odvahu platí stejná cena jako ve světě dospělých. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (1 609)
princezna ofélie v říši za hromadou kamení vs. španělská partyzánská válka mě jako prapodivná směs nechaly vcelku chladnou.. ()
Zvláštní, zvláštní film. Mísí se tu naturalisticky pojetá válka a fantasy svět, naprosto odlišný od všeho, co kdy bylo natočeno. Taková Alenka v říši divů v drsnějším obalu, přesto mimořádně poutavá a dobře koukatelná. Vlastně ani nevím, k jakému jinému filmu bych mohla Faunův labyrint přirovnat, protože něco tak autorsky unikátního jsem ještě neviděla. Kdyby bylo víc španělských filmů podobných, možná bych se ještě nakonec za pár měsíců naučila plynně španělsky :-) ()
Nádhera, od filmu jsem mnoho nečekal a musím říct, že zatraceně výborný a smutný film. Velice se mě líbí režisérův styl brutality, jež nemá žádné výhrady a to velice oceňuji. Výběr herců, masky a výprava jsou naprosto famózní a nemám co bych filmu mohl vyčíst. Ještě jsem v kině nezažil, aby všichni seděli více jak 10 minut na svých místech i když už film skončil. Jak jsem psal nádhera a jestli budu mít podobný pocit i při druhém zhlédnutí, tak se u mě Faunův Labyrint řadí okamžitě do TOP30. ()
Zkrátka a jednoduše dokonalost! Neuvěřitelně procítěné fantasy drama se zajímavou a zcela neokoukanou zápletku. Dívka jede se svou matkou poprvé navštívit nevlastního otce, který je důležitý důstojník a pravděpodobně i pěkná svině. Na místě ji však objeví lesní pohádkové bytosti, které mají s dívkou své vlastní plány. Sice toto dílo ani zdaleka nepovažuji za horor, ale to je irelevantní. Podstatné je to, že jde o skvěle natočené dílo s mimořádně vykreslenou potemnělou atmosférou a velice lidskými postavami. Na celém příběhu však nejvíce oceňuji propojení obou světů, přičemž existence toho druhého není zaručena až do samého konce. Díky tomu si také divák může vybrat jak dané dílo vlastně dopadne. Osobně věřím v happy end, ale krásné na závěrečné scéně je, že to vlastně mohlo dopadnout jakkoli. Z toho důvodu jsem se proto rozhodl udělit plný počet, ačkoli jsem to celou dobu viděl spíše blíže ke čtyřem. 81% ()
Dvě hvězdičky za silný emoční pocit, i když bych ho nejraději vyměnila za úplně jiný emoční zážitek, a to za takový, ze kterého bych měla radost a ze kterého bych mohla nějakou dobu čerpat ... Nijak zvlášť se mi nelíbil příběh, ani hudba, prostě vůbec netuším proč tento film má tolika kladných hodnocení ... Co je tak uchvacujícího na zfilmovaných detailech vraždění, nenávisti ... Na konci bylo vše jasné, jak to s tím fantasy světem vlastně bylo ... ()
Zpětně si sem uložím alespoň korespondenční poznámky k tomuhle počinu, beztak za víc nestojí ;) Ale jsem ráda, že jsem přece jen dostala příležitost to vyjádřit, a ještě u toho splatit tribut Gilliamovu neprávem opominutému majstrštyku: "Já Faunův labyrint popravdě nesnáším, ale především proto, že mi připadá strašně mizerně, lacině udělaný, zpackaný. Vykradené náměty i estetika, urážlivě spleskané dohromady, bez kvalitního vývoje příběhu, který je prostě jen postavený na banální tezi, všechno lacině naplácané na válečnou tematiku, citově vyděračské využití holčičky vs. násilí, strašidelná atmosféra, kýč nejhrubšího zrna dle mého, nic hlubšího... Ostatně když se podíváš na další produkci del Torra, je to předtím i potom samý populistický blockbuster, Hellboyové, Hobiti, kýčařina... --- Ve stejnou dobu, resp. o rok dřív, přitom tehdy vznikl v podobném duchu naprosto bravurní film, geniální, s pozoruhodnou a pozoruhodně herecky vedenou dívenkou v hlavní roli a s taktéž děsivou atmosférou, který zcela neprávem zapadl. --- Kdo dneska zná Tideland, Krajinu přílivu, od Terryho Gilliama? A z těch, kdo ho i viděli, kdo pochopí, že nejde o surreálné předivo bizarních výjevů, ale že se tím vším vypráví velice citlivý a chytrý příběh o tom, jak si ve střetu s děsivou realitou (ta místná sociální kritika v podtónu!) jako dítě zachovat zdravé netraumatické dětství, jak správně odžít, co potřebuji a mám, zatímco dospělý divák (ten vnímavý, který si nenechá odvést pozornost) pochopí, ve světě dohry jakého smutného, tragického a dokonce romantického příběhu se holčička ocitla? --- Neuvěřitelné herectví, vedení, originalita příběhu i ztvárnění, a přitom právě - archetypálnost. Ale bez sentimentu a patosu, bez vyděračského a kýčovitého hraní na city diváka. Ne zadarmo nabízí Terry Gilliam tenhle prožitek. --- A taky že to málokdo pochopil, zatímco Faunovu labyrintu, který tomu nesahá ani po paty, všichni - kupodivu fakt všichni - skočili na lep jako hejno vos. --- A tak Terry Gilliam chudák natočil i ty kýčovité pitomosti Kletba bratří Grimmů a Imaginárium, aby vyrovnal finanční ztráty (resp. si dovolil natočit si Tideland bokem, během práce na Grimmech, kteří byli určení na výdělek, Tideland je umění, a taky kasovní propadák). Myslím, že to byla jeho rytířská forma výsměchu, protože ty dva filmy jsou přibližně stejně blbé a kýčovité jako Faunův labyrint a asi stejně tak oblíbené. --- No, ale pak si zase mohl dovolit všechno to vydělané vrazit do Muže, který zabil Dona Quijota. Naprosto chápu, proč ho ta postava fascinuje." *~ ()
Bylo nebylo... Tahle zvláštní pohádka od Guillerma del Tora mi dala mnohem víc než jsem čekal. FAUNŮV LABYRINT je plný nadšení a lásky k fantastice, imaginaci a pohádkám. Tajemná "faunovská" atmosféra se příjemně střídá s tou realistickou z konce druhé světové války, aniž by jedna nebo druhá cokoliv ztrácela. Herecké výkony jsou vynikající a malá Ivana Baquero má můj obdiv. Náročné scény zahrála úžasně a opravdu přesvědčivě. Obrovský podíl na, téměř až hororovém, nádechu snímku měly skvělé masky (hlavně pan ehm... Růžový byl geniální) a taky se mi líbila hudba, která skvěle podbarvovala děj. ()
Střet fantazie a skutečnosti nebo jen hra symbolů? Co když je fantazie skutečností a skutečnost jen zlým snem? Zbytečně morbidní film, nebo je násilí jen prostředkem pro zesílení metafory? Sám nevím, ale tentokrát se jednoduše nechávám unést, možná i tam, kam režisér vůbec nezamýšlel. A ten konec... Jen to proboha nezkoušejte pouštět jako pohádku dětem. ()
Vskutku uzasny a originalny film nam del Toro naserviroval ! Rozpravky, fantasy, temne legendy a pribehy, to ma vzdy bralo. Nie vsak filmy typu Narnia, ktore su doslova iba tuposti bez akejkolvek hlbky a zmyslu (mimo snahy zarobit balik). Pan' Labirinth bol pre mna doslova balzamom pre oci a dusu. Spletita, mnohovrstvova temna, tajomna rozpravka, ktora vas po cely cas obklopuje tou zvlastnou atmosferov a carom, ktore pribehy a rozpravky maju. Pribeh je jednoduchy avsak velmi silny, plny magie a strasidelnych bytosti, ale aj ludskej krutosti a nasilia a brutality. Po dopozerani filmu som mal pocit ze som ten film tak ulne vo vsetkych rovinach nepochopil a mnohe mi uniklo. Ale aj vtom je sila tohto filmu. Neobvplyva prazdnotou, ale vas opanta svojou fantaziou a vtiahne vas medzi dva svety plne symbolov a nevypovedanych slov. (10/10) Druhe zhliadnutie : Nadherne sklbenie autorskej tvorivosti a prvotriednej filmarciny. Delikatesa. Uz sa nemozem dockat, kedy sa Del Torro vrati do Mexika. ()
Pohádka podle del Tora. Z toho vyplývá, že nejde tak úplně o film pro děti, jelikož nevim, jak by snesly některé drastické scény, kterých je tam víc než pár. Celkově se jedná o dobře zpracovanou, výborně natočenou levnou záležitost, kterou stojí za to vidět. Širšímu publiku možná bude vadit neznámé nehollwoodské obsazení, ale faktem je, že i když herce neznáte, určitý vztah si k nim snadno vypracujete...70% ()
Taková del Torova trochu drsnější pohádka, která mě oslovila méňě než jsem očekával. Celé to na mě působí jako takový hybrid. V jedné části příběhu sledujeme pohádkový příběh malé dívky, která plní různé úkoly a v části druhé jejího nevlastního otce, který chce pozabíjet partizány v lesích. První část se neobejde bez Torových potvůrek a ta druhá zase bez jeho brutality. Což o to, ono to funguje, potvůrky jsou opět super a brutální detailní záběry taky, ale nějak to nedrží pohromadě. Hlavně ta pohádková linie byla, hlavně v první půli, trochu nudná a osud malé Ofelie jsem se vůbec nestrachoval. V tomhle směru mě více zaujali právě ty další postavy, které jsou nejen dobře napsané, ale i zahrané. Tím nechci říct, že by se Torovi nepovedlo to ne, ten závěr na mě totiž dost zapůsobil. Jenom na mě nezapůsobil celej film tak, jak jsem očekával. ()
Po dlouhé době nový film, který mě uchvátil. Originální-neoriginální příběh, krásně odvyprávěný s těžko specifikovatelnou atmosférou a moc pěknými (a přesvědčivými) hereckými výkony - myslím tím hlavně Lopéze v roli kapitána Vidala a malou Ivanu Baquero v roli Ofélie. To nejhezčí na Faunově labirintu je potom možnost dvojího chápání příběhu. Buď k němu přistupujete z pozice cynika/skeptika nebo dítěte/romantika. Vtip je v tom, že vás příběh odmění a uspokojí v obou případech. Příběhy hýřící fantazií a originálním vizuálním zpracováním mám holt rád, proto a pro děsivou scénu se slepým netvorem si přidám i tu půlku páté hvězdy- 90% ()
Čekala jsem tak trochu temnější pohádku, prolínající se s realitou válečného světa. Dostalo se mi několika scén tak brutálních, že jsem to neviděla snad v žádném čistě válečném filmu, temné pohádkové poezie, naprosto škaredého fauna a úžasné, statečné princezny. ()
Jeden z najzvlastnejsich filmov, aky som kedy videl. Je to rozpravka pre dospelych, ale zaroven aj vojnova drama. Neuveritelne depresivny film od Guillerma Del Tora. Prekvapil ma a potesil zaroven i vdaka nadhernej smutnej melodii. ()
Úžasná, leč temná záležitost, která se místy drápe na nejvyšší hodnocení!! Nepustí jí tam jen předvídatelnost a ne právě oslnivá práce scenáristy. Poutavá španělská „pohádka“ není určená ani zdaleka dětem a skýtá nejedno dobrodružství, které započne příjezd dívenky Ofélie a její matky na starý mlýn, uprostřed nehostinné přírody. Ofélie zde poznává svého „nového“ otce, sadistického nacistu Vidala, stejně jako kouzelný svět fantazie, který je pro ni únikem před běsnícím jsoucnem druhé světové války. Tedy hlavní dějovou linií, která se mi ale s tou pohádkovou vůbec nepřebíjela. Guillermo del Toro mě vždy ukolébal nějakou atmosférickou sekvencí a vzápětí vyrazil dech třeba tím, že láhví nechal umlátit nevinného muže nebo střelit hlavního záporáka do tváře i s drobným naturalismem v podobě krví zalitého oka. Herecky pak zaujme nejen mladičká Ivana Baquero, evropský talentovaný objev z Barcelony se skutečným charismatem, ale i specialista na záporné role Sergi López – přemýšlivá zrůda, ze které nejednou zamrazí. Pan's Labyrinth obsahuje několik šokujících okamžiků (Vidalova proříznutá ústa), úžasnou kameru, hudbu a zejména výpravu!! ()
Film, který sevřel mé srdce nesmyslně brutální krutostí a smutkem a přitom ho prodchnul okouzlením a dychtivou touhou po naději. Po naději, že pohádky se mohou dít i ve skutečném životě, a že i to největší zlo má svůj konec... "Faunův labyrint" patří mezi filmy, které se mě opravdu dotkly. Někde hodně hluboko, tam kam je velmi nesnadné se dostat... Neptejte se jak, proč. Nepovím vám to, neumím to. Ale i po mnoha měsících, co jsem ho viděl, mě rozechvívá ten intenzivní pocit. Chci si ho uchovat. ()
O tomhle filmu jsem slyšel jen samá pozitiva. Nejen od zdejších uživatelů, ale i na IMDb je dokonce 68. nejlepší! Proto jsem se na něj fakt těšil. Škoda, že nemůžu napsat, že jsem dostal vše, co jsem očekával… Takhle, Faunův labyrint není vůbec špatný film, u mě má čistých 80 %, ale prostě nechápu to umístění na IMDb. To, že Guillermo del Toro má fantazie na rozdávání jsem se už přesvědčil u Hellboye a Hellboye 2: Zlaté armády. A tyto filmy se líbily mnohem více. Takže, je mi líto, ale nějak jsem neobjevil onu genialitu. A to jsem film viděl v originálním znění (španělština je fakt krásný jazyk, mimochodem) s titulky. ()
Fantastická cesta do hlubin duše malého děvčátka. Film bez kazu - čím víckrát ho vidíte, tím více vám dochází, jak moc je dokonalý. ()
Podivná směsice válečného dramatu a pohádky pro dospělé. Nebyl to šálek mého čaje. ()
Kolem Faunova labybintu se tropí spousta humbuku. Řekl bych, že jeho množství je až škodlivé, protože v mnoha lidech může vyvolat očekávání dokonalého snímku a po shlédnutí se pak snadno dostaví rozpaky a zklamání. A to přeci není dobré, zvlášť když je Labyrint filmem vskutku povedeným, byť do nebes bych jej nevynášel. Fandím Guillermovi a jeho filmy mám vážně moc rád a tak mě celé Faunovovo dobrudrožství nemohlo nijak překvapit. Je v něm vše, co se dá od tohoto režiséra očekávat. Pěkné vizuální stvárnění (až na ten modrý filtr u nočních scén), sympatický smysl pro fantazii a imaginaci a v jádru jednoduchý, přesto působivý děj. V souvislosti s Faunovým labyrintem nelze nevzpomenout Guillermův starší (a nepříliš známý) snímek Princ bez království, jelikož oba filmy jsou si v mnohém velice podobné. Guillermo neztratil nic z citu pro postavy a tak - byť jsou všechny charakterově vymezené a snadno čitelné - je k nim divák neustále vázán sympatiemi i antipatiemy a nedělá mu problémy nasávat i jejich aktuální citové rozpoložení. Herci sami mají hodně do sebe a malá Ivana Baquero zaslouží velkou pochvalu - takový suverenní výkon se v jejím věku jen tak nevidí. Oproti zmíněnému Princi bez království tlačí Toro na pilu především po vizuální stránce (Oscary za výpravu, masky a kameru se opravdu neminuly) a v budování atmosféry. Režisér dovede diváka citlivě naladit na svou rezonanční frekvenci a Faunův labyrint se pak snadno stává velmi silným zážitkem. Co se brýlatému Mexičanové protentokrát povedlo méně - to je symbióza světa krutě realistického se světem fantazijním. Výjma (výtečného) finále, kde se oba prvky smysluplně a kouzelně sljí v jeden silný celek, nefunguje souhra reálna a nadreálna naplno - film je zkrátka a jednoduše rozštěpen na dva takřka autonomní vesmíry. Pak se též nemohu ubránit dojmu, že obasažené násili je zde drobátko nucené a samoúčelné - v Princovi bylo zcela přirozené a podtrhovalo drsnost doby i příběhu, ve Faunovi se tu drsnot ovšem pokouší vyrobit. Na konci labyrintu tedy sice neleží film dekády, ale pěkný a zajímavý snímek, který je rozhodně dobré vidět. ()
Reklama