Obsahy(2)
Východné Nemecko, rok 1984. Oddaný stúpenec režimu, kapitán Gerd Wieser v snahe o kariérny postup zbiera kompromitujúce materiály o známom divadelnom dramatikovi Georgovi Dreymanovi a jeho atraktívnej priateľke Christe-Marii, o ktorú má súčasne záujem aj minister kultúry. Postupne začína byť životmi divadelných hviezd fascinovaný a stále viac si uvedomuje obmedzenosť svojej vlastnej existencie. Film získal v roku 2007 Oscara za najlepší inojazyčný film a desiatky ďalších ocenení na festivaloch po celom svete. (RTVS)
(viac)Recenzie (580)
BAFTA Awards - 1: Najlepsi cudzojazycny film + 3 nominacie: Najlepsi film / Rezia / Herec v hl. ulohe - Ulrich Mühe / Scenar ________ Jeden zo smutnych pribehov z komunistickych cias byvaleho Vychodneho Nemecka konkretne z roku 1984. Zo zaciatku trosku zdlhave, ale po chvili ma zaujalo odpocuvanie a sledovanie dramatika tajnou policiou Stasi, ktory chcel tajne zverejnit pravdu v zapadonemeckom casopise Spiegel o nedemokratickom systeme vo Vychodnom Nemecku napriklad o pocte sebevrahov z prenasledovania nelutostnym rezimom. Myslim si, ze toto je vynikajuca ukazka komunistickeho systemu prenasledovania ludi a Oscara za najlepsi cudzojazycny film si podla mna zasluzil. _______ Martina Gedeck - (Christa-Maria Sieland) +++ Ulrich Mühe - (Kapitán Gerd Wiesler) +++ Sebastian Koch - (Georg Dreyman) +++ Ulrich Tukur - (Podplukovník Anton Grubitz) +++ Thomas Thieme - (Minister Bruno Hempf) +++ Hans-Uwe Bauer - (Paul Hauser) +++ ()
Celovečerní debutant Florian Henckel von Donnersmarck si pro začátek nevybral zrovna úsměvnou látku. Vrací se totiž do osmdesátých let k praktikám německé tajné policie STASI. Ta je schopná čtyřiadvacet hodin denně špiclovat nebo následně zastrašovat kohokoliv, na koho strana prstem ukáže. Té se tak jednoho krásného dne znelíbí autor divadelních her Georg Dreyman, jehož partnerka, uznávaná divadelní herečka Christa-Maria Sieland se zapletla v nejvyšších místech. Na starost si je vezme robotický poskok a samotář Gerd Wiesler, jemuž tenhle kšeft obrátí život naruby. Režisér dokonale zvládá zachytit atmosféru všudypřítomného strachu, vše okolo je stylizováno do vybledlých odstínů a nejistota je z plátna cítit. Dal si záležet s autenticitou, propracovanými dialogy i výběrem herců, které podávají kompaktní a soustředěné výkony. Škoda jen, že přerod Wieslera v pochybovače je trošku zamlžený. Jeho motivy mi po projekci zůstaly tak trochu nečitelnými. ()
Mrazivé. To byla první věc, která mě napadla krátce po skončení tohoto skvělého filmu. Das Leben der Anderen je výborný snímek, který mi trochu poodhalil, jak to vlastně tenkrát v NDR vypadalo. Já, člověk tímto systémem nezasažený, (řekl bych naštěstí) tuhle dobu znám jen z vyprávění a proto nemůžu říct, jestli tam nebylo něco přikresleno, ale jak tak čtu komentáře pode mnou, tak se zdá, že ne. Navíc teď jsem se dozvěděl, že tento snímek porazil v oscarovém klání i Volvera, který se mi dost líbil. Ale musím uznat, že oprávněně si odnesl Oscara. Prostě nemám slov. Skvělý film, který je zapotřebí vidět a určitě ne jen jednou. ()
Výborný film, ktorý ma však napriek téme nepohltil natoľko, aby som prepadol takzvanému citovému "vydieraniu". Niet pochýb o tom, že to vo vtedajšej dobe, nikto z odporcov režimu, nemal ľahké. No nato aby som išiel s hodnotením vyššie, by mi muselo byť ponúknuté viac z dramatu, ako bolo prezentované. Je mi ľúto, no zrejme má snímok nezasiahol tak, ako iného užívateľa. ()
Životy těch druhých, film, který se pro mne stal pojmem. Dávno jsem věděla, že je dobrý, že byl oceněný i že bych ho chtěla vidět. Přesto jsem ho poprvé během prvních dvanácti minutách přepnula. Až napodruhé jsem viděla film celý, zato hned dvakrát. Počkala jsem si na reprízu, která šla pozdě v noci. Teprve pak jsem vnímala všechny souvislosti. Co napoprvé vypadalo jako nepochopitelné, podruhé dalo smysl. Zajímavé je propojení s českým filmem Ve stínu, kde Koch stojí na druhé straně barikády. ()
Silná dráma z obdobia komunistickej NDR, ktorá získala mnoho cien, vrátane oscara. A právom. Očami nekompromisného príslušníka tajnej polície Stasi prenikáme do problémov a starostí spisovateľa Dreymana, na ktorého si sadol minister kultúry (inač, pekne slizký hajzel) a za každú cenu chce nájsť niečo, čím by ho zničil a umlčal. V tej dobe netrebalo veľa, stačí vtip o Honeckerovi a máte po kariére. Prinajlepšom. Nech žije komunistická strana! To je to, čo chceli počuť, poznáme to. Je to film, ktorému budú rozumieť hlavne všetky postkomunistické krajiny. Zámerne pomalé tempo rozprávania príbehu vás v posledných 20-30 min. odmení zdramatizovaným záverom a nečakaným vývojom charakterov postáv. Nepochybne veľkú zásluhu na tom má výborná hudba. Chytilo ma to tak, že som si tých 30 min. od konca pustil ešte raz. Výborne vykreslené atmosféra 80. rokov rozdeleného Nemecka Berlínskym múrom. Príbeh je plný kvalitných dialógov a hereckých výkonov. Veľmi sympatický S. Koch známy z Verhoevenovej čiernej knihy, ale na navrch má výborný Ulrich Muhe ako kapitán Wiesler, ktorý bohužiaľ nedávno zomrel na rakovinu. Vydať najlepší zahraničný film bez akéhokoľvek bonusu, je dosť trapas. Užite si baladu o dobrom človeku. Film pre náročného diváka. 90%. ()
Něco mi brání udělit maximální hodnocení... možná je to výsledný dojem z filmu, když si uvědomím následující: nejsilnější momenty snímku jsou nekompromisně odsunuty až na samotný konec. To znamená, že ačkoliv má film potenciál šokovat a držet diváka v napětí po celou stopáž, činí tak až v posledních dvaceti minutách, a onen zbytek pak vypadá "jen" jako velmi zručně natočený příběh o nešťastných lidech v nešťastné době. To podobný (dá se to tak říci) Baader Meinhof Komplex je svižný od začátku do konce, i když zdaleka nehraje na tak dramatickou strunu jako tento Oskarový (!) film. To, že ale nakonec Životy těch druhých zvítězily i nad takovou peckou jako je Faunův Labyrint uváděnou v témže roce, mu klidně nechám. Zmiňované poslední minuty jsou totiž nabité tak nenuceným dojákem, že jsem při něl posmrkal plato kapesníků. To je něco jiného než u desítek ostatních filmů zde na CSFD, které jsou v žebříčku nejlepších filmů jen proto, že prachsprostě ždímají emoce. Velmi kvalitní drama. ()
V rámci modernej nemeckej kinematografie malý (teda skôr veľký ) zázrak. 9/10 ()
"Kde udělali soudruzi z NDR chybu" v zásade vieme ale dopodrobna ju rozoberať nebudeme, pretože vopchať komplet napáchané zlo do pár riadkov ani zďaleka nejde a predsa len, tých podpásoviek bolo neúrekom. Kde však pochybil Florian Henckel von Donnersmarck z NSR? Ak niekde, tak jedine pri zvolení "oscarového" konca, ktorý mierne zaváňa nepotrebným zavďačovaním sa, no musím na jeden nádych dodať, že ani toto manko nepovažujem za závažné, keďže ho vnímam (aj) ako potrebnú súčasť bravúrne napísaného scenára odkrývajúceho špinavé monitorovanie a manipuláciu "nepriateľov štátu" tajnou políciou STASI. Expozícia je úžasná=rozhodujúca, má na svedomí sprostredkovanie spôsobeného utrpenia, tiesne, nervozity a to za užitia maximálne vychytaného obsadenia pôsobiaceho v ozaj vyladenej mizanscéne. Teraz k dobrákovi Wieslerovi. Samozrejme že jeho behaviorálny (zámerne nepíšem osobnostný) obrat o 360 stupňov je "kapku" podozrivý a keď už si mám domyslieť ako asi uvažovali vtedajší stranícky agenti, tak sa bez váhania radšej prikloním k CVčku Antonína z "Pout", ale-nalejme si čistého vína-to iba mne vyhrkla slza pri ozrejmení, o kom vlastne "Sonáta o dobrom človeku" je? Určite nie, ono totiž nielen ja som toho názoru, že postupná zmena zmýšľania prichádza primárne z vnútra-nie z vonka, že sa tieto jednotlivé impulzy premeny môžu týkať (opäť) postupne vypestovaného hodnotového rebríčka-nie nemennej povahy a že proste-smejte sa tomu koľko chcete-"nádej zomiera posledná", HGW XX/7 je toho krásne mýtickým dôkazom. "Und über uns im schönen Sommerhimmel. War eine Wolke, die ich lange sah. Sie war sehr weiß und ungeheuer oben. Und als ich aufsah, war sie nimmer da." ()
SPOILER ALERT!!! A pak že prasata nemůžou lítat! Co by ne, když se z fízlovské svině stane strážný anděl... Film diváka vrací o čtvrt století a nechává ho nahlédnout do metod dederónské Stázičky. Věrně se podařilo vystihnout atmosféru strachu, věčně bublajícího pod povrchem, paranoiu, papalášskou zhovadilost a špiclování na nejvyšší (?) úrovni. Ať se mladí komunisté podívají, jaká "idylická" doba je minula a jakou by chtěli zpátky, zblblí řečičkami rodičů s pokroucenými vnímáním toho, co je správné a přirozené. Nepostřehla jsem informaci, že by snímek byl natočen na podkladě skutečných událostí a tak zápletku řadím do říše pohádek. Nějak se mi holt nedaří uvěřit tomu vyměknutí hlavního hrdiny - vždyť ve své kariéře musel šmírovat nejeden zajímavý příběh, vidět/slyšet spoustu sviňáren, tak proč by ztráta loajality, změna hodnot a životních postojů přišla u sledování celkem všedního páru dramatik x herečka? A vážně by se Stasi spoléhali na přepis agentů - to nebylo možné v té době rozhovory nahrávat? Pokud bych se však dokázala přimět uvěřit, pak by silný finiš bez debaty zasloužil hvězdičku a pár procent navíc. Čekala jsem prudší emoční ždímačku, přesto se mi film v zásadě líbil - zvláště s ohledem na německou produkci, která nepatří zrovna k mým oblíbeným. Rozhodně nabídnul pár dobrých témat k zamyšlení... bohužel se asi nezamyslí ti, co by to měli udělat v první řadě, že, soudruzi? 69% ()
Skvělý popis fungování tajné služby v socialistickém státě. Proto čtyři hvězdy. Jinak si ale u filmu celou dobu uvědomujete nepravděpodobnost celého nastavení, i když to emocionálně jakž takž funguje až do konce. Patosu tam není až tak moc. Co ten film ale vlastně říká? Že kdyby byli tajní policajti hodnější, byl by reálný socialismus snesitelnější? OK, ale v reálu hodnější nebyli a nemohli být, protože minimálně v ČSSR po mocenském boji mezi dubčekovskou a konsolidační frakcí StB v r. 69 se do jejich služeb nikdo aspoň trochu kulturní a empatický nehlásil, naopak to byli hejsci s podprůměrným prospěchem na ZŠ, kterým se nechtělo makat ve fabrice. No dobrá, dejme tomu, že v NDR to mohlo být i jinak... ()
Někdy v půlce jsem si říkal, že se musím mrknout na jiné filmy tohoto režiséra, protože jestli budou jenom způlky tak dobré jako tenhle kousek, pak budu určitě spokojený. Jaké to bylo překvapení, když jsem zjistil, že jde o debut... Tak precizně natočený film, z něhož čišela obrovská jistota a filmařská zručnost, přesvědčivost, netuctovost a nepodbízení se - to se tak často nevidí. F. Henckel-Donnersmarck projevil obrovský cit pro vyprávění a gradaci, vždyť ten závěr byl skoro až k nevydržení - a přitom jsem z toho nespustil oči do konce titulků (podbarvených působivou hudbou). To nejcennější na filmu je silný příběh, který režisér a scénárista v jedné osobě nemusel nijak složitě vymýšlet, poněvadž archivy komunistických tajných služeb skýtají nepřeberné množství inspirativních námětů... Říkám si, proč podobný film zřejmě nikdy nevznikne u nás, byť by se námět v naší nedávné minulosti jistě našel? Proč nám o normalizaci stačí Pelíšky a Pupenda a ještě se poplácáváme po ramenech, jaké to máme hezké a vtipné filmy...? Možná to bude tím, že slovo disident je dnes už vlastně slovo sprosté, místopředsedou sněmovny máme bývalého aktivního estébáka a peníze se seženou tak maximálně na Rafťáky a Panice... Oscar je v dobrých rukou... ()
Životy těch druhých jsou psychologickou sondou do duší lidí a do duše národa, který se opravdu s ničím nepáral. von Donnersmarck nastínil Východní Německo, které bylo prolezlé tajnou policii opravdu skvostně a démonický výkon Ulricha Mühe byl nepopsatelný. Tehná, hutná a evropská atmosféra se nesla celým filmem. Začátek na VŠ byl opravdu famozní a gradace byla neuvěřitelná, postupem času malinko padala do zatracena, když najednou se vše obrátilo a gradace šla opět na vrchol a skončila přesně tam, kde měla. U závěrečných titulků. Opravdu úžasný film, který sice ubýhá pomalu, ale nudit se rozhodně nebudete! Jedno z nejlepších neamerických dramat! ()
Film, který asi nenadchne každého diváka, je třeba mít na něj náladu, popřípadě si ji udělat...Líbilo se mi vykreslení charakterů postav - zejména Mühe se role velmi bravurně zhostil a představuje záporáka, který nakonec dokáže i své city projevit....Je dost hrozné si představit tu dobu (dlouho jsem ji nezažil, navíc ne v Německu), když se nedalo nikomu věřit a každou chvílí hrozilo (jste-li nějak apoliticky angažovaní), že Vám Stasi vtrhne do domu a buď za Vaší přítomnosti a přítomnosti rodiny odvede nebo bez Vašeho vědomí vpadnou do bytu se svým nádobíčkem a poté sledují každý Váš krok....Tomuto filmu bych klidně mohl dát 5*, ale jaksi celá ta atmosféra mě zanechává na hezkých 4*. ()
Strhující drama odehrávající se v NDR v 80. letech, kdy si lidé museli dávat velký pozor na to, co udělají a co řeknou. Výborný příběh, u kterého se sice někdo může nudit, ale mě ta atmosféra vtáhla do děje a nenudil jsem se vůbec. Konec je možná až příliš zidealizovaný, ale i tak působí velmi silně a věrohodně. Ještě je třeba ocenit herce, kteří se do svých rolí skvěle vžili. 90% ()
Po delší době jsem si opravdu užil každou minutu tohoto nenápadného kousku. Výborné výkony všech aktérů, civilní pojetí, připomínající severskou školu, silný a emocionálně nepřebroušený námět, téma známé každému staršímu z nás...výborné ()
Žádný strhující a dojemný zážitek se nekonal, ale snímek sledující pravdivé události z těžké, napětím prostoupené doby měl přesto svou sílu. Hlavně za to mohly výborné herecké výkony. Vždy jsem si myslel, že Němci jsou jako herci úplně prkenný, ale zde se sešla parta lidí, kteří opravdu umí. Příběh sice není kdovíjak zajímavý, ale natočen je velmi dobře a donutí vás se zájmem očekávat konečné rozuzlení. Geniální dílo bych v tom určitě nehledal, ovšem svým pojetím strčí film do kapsy mnoho věhlasnějších špionážních snímků.. ()
Velmi citlivý film zobrazující poměry komunistického Německa. Poprvé jsem ho viděla s expřítelem a byla jsem unešena. Vůbec jsem nevěděla co mám čekat, proto mě postup děje velmi překvapil. Hlavně vývoj hlavní postavy. Místy byl film možná trochu zbytečně natáhlý, každý si ale nejspíš položil otázku: Jak bych se zachoval/a já, kdyby mi vyhrožovali? ()
Snad poprvé jsem u nějakého filmu odehrávajícího se za totality skutečně uvědomil, jak obtížné a skličující může být trest zákazu činnosti. I jak životně důležité muselo být dávat si pozor na pusu i na to, s kým se člověk stýká. Až Životy těch druhých mi otevřely oči dokořán abych si představil tu bezmoc a bezpráví s jakým se lidé potýkali a jaká touha po svobodě je musela sžírat a hnát. Ne, že bych se kdykoliv komunistů zastával, ale jako ročníku 83 mi v hlavě z dětství utkvěly spíše jen pěkné představy, jako lampionové průvody na 1. máje, nebo bramborové brigády. Jako puboš jsem si naopak říkal, že to muselo být skvělé, když bylo pivo za korunu a krabička startek za 5. Až postupně se mi začala odkrývat "rudá" opona a já pomalu zjišťoval, jakýpak ten komunistickej režim byl prevít. Ale myslím, že až teď jsem tu zrůdnost pochopil úplně do morku. Film je perfektní, spíš jsem čekal něco nekompromisního a ubíjejícího jako Kachyňovo Ucho, nakonec jsem dostal velice lidský příběh hnusné doby. Snad jen ten přechod od zapáleného STASI "vyšetřovatele" k hodnému člověku byl trošku unáhlený a těžko uvěřitelný. ()
Skvostná nemecká totalitná povojnová dráma zameriavajúca sa na štátny vnútrošpionážny aparát, postavená na možno nie až tak kóšer scenári, ale našťastie z rovnakej miery na úžasnej ústrednej trojici Mühe-Koch-Gedecková, ktorá do toho dáva všetko a na plátne pred nami nechávajú vyvstávať nielen skvele vykreslený režim, ale aj samotné "životy tých druhých" plné emócií a všadeprítomného zmaru a zúfalstva súperiaceho s nádejou na zmenu k lepšiemu. Koniec ma dojal. Réžijne perfektne zvládnuté remeslo, von Dommersmack si zaslúži pochvalu (a sošku). ()
Reklama