Obsahy(1)
22. prosinec 1989. Celá země sleduje v televizi v přímém přenosu, jak rozzuřený dav přinutil rumunského diktátora Ceaușesca uprchnout v helikoptéře z Bukurešti. V klidném městečku na východ od hlavního města, šestnáct let od tohoto historického dne, majitel místní televizní stanice pozve do talk show dva hosty, aby se podělili o své vzpomínky na ony slavné revoluční chvíle. Prvním je starý důchodce a občas Santa Claus, druhý je učitelem dějepisu, jehož celý plat právě pozřely dluhy za alkohol. Společně vzpomínají na den, kdy provolávali heslo „Pryč s Ceaușeskem!“. Až jeden telefonát televizního diváka zpochybní proklamované hrdiny, kteří možná tehdy spíše nasávali někde v baru nebo dělali přípravy na Vánoce, než se bouřili v ulicích... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (74)
Snímok trvá 90 minút, pričom 70 z nich, človek pozerá mdlým spôsobom na obrazovku a čaká, a čaká, a čaká .. a nič. Tematicky nesmierne nápadité, obsahovo absolútne nedotiahnuté. Ja mám veľmi rád obyčajné filmy zo života, no “12:08” ma akosi nezastihol v najlepšej nálade, čo je zrejme v prvom rade moja chyba i smola zároveň. ()
Jsou filmy, které vypovídají o minulosti a pak jsou filmy, které reflektují současnost. 12:08 Na východ od Bukurešti reflektuje minulost skrze současnost. Jádrem snímku je totiž debata v lokálním televizním studiu na téma rumunské revoluce z prosince 1989, v níž konečně padl Nicolae Ceauşescu. Debata je to ale z mnoha důvodů natolik absurdní, že nakonec vypovídá více o jejích účastnících a rovným dílem také okolnostech, za kterých vzniká. Geniálním tahem je především zpřítomnění studiové kamery, která - vedená rukou diletantského mladíka - provádí chaotická přerámování, nesmyslná přeostřování a nesystematicky skáče mezi detailními a celkovými záběry. Trapnost celé diskuze o tom, zda lidé z provinčního městečka vyběhli demonstrovat před nebo až poté, co Cauşescu rezignovaně odletěl v helikoptéře, se tak odráží v samotné formě snímku a oživuje úmorné handrkování protagonistů. Jak se mimochodem dozvídáme, největší změnou oproti totalitní době je, že "dnes už tolik nesněží". ()
Ako naznačuje plagát - mnohé veci ostanú nevypovedané. Aj keď zjavne toto je film natočený najmä pre bulharské publikum, tuzemský divák má to šťastie, že vie "o čo ide" a tak vie oceniť nápad aj spracovanie. Krásne fungujúca satira, ktorá začne mať grády až v druhej polovici, ale vďaka svojej dĺžke to zhltnete na jeden šup. 80%. ()
Dlouho jsem si říkal, že to sice vypadá naprosto autenticky, ale je to o ničem. Pak přišla druhá polovina, ve které sedí tři chlapi před studiovým pozadím a zabírá je kamera na stativu. Kupodivu to ale začalo být jak zábavné, tak o něčem. Nevím, jak to hodnotit. První půlka sotva průměrná, pak se to skvěle rozjelo... Řekněme 70%. ()
Ohniskem tohoto nenápadného, ale důsledného a geniálně pointovaného, snímku, který z rozespalých nejistot probouzí své hrdiny příležitostí vyslovit se k osudovým událostem Rumunska, je temný dialog před slepým okem televizní kamery, v němž se zpřítomňuje všeobecné zlhostejnění pravdy a lži. Dokumentaristicky založený rozhovor se mění unylým chladem moderátora v nenápadný výslech a (zřejmě) instruovanými telefonáty otevírá cestu nové společenské proměně, novému ohledávání dna. ()
Galéria (3)
Fotka © Artroumain
![12:08 na východ od Bukurešti - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/240/240529_696c34.jpg)
Reklama