Réžia:
Martin ScorseseKamera:
Rodrigo PrietoHrajú:
Andrew Garfield, Adam Driver, Liam Neeson, Tadanobu Asano, Ciarán Hinds, Šin'ja Cukamoto, Jósuke Kubozuka, Ogata Issei, Sabu, Rjó Kase, Nana Komacu, Mičie (viac)Obsahy(3)
V 17. storočí sa dvaja jezuitskí mnísi vydávajú do zeme vychádzajúceho slnka šíriť kresťanskú vieru. Netušia, že do Japonska prichádzajú práve uprostred krvavého prenasledovania a vraždenia kresťanov. (Magic Box)
Recenzie (428)
Tak se nám Martin Scorsese konečně dočkal a natočil si svůj vysněný projekt. Jde z toho hodně poznat, že Scorsese je katolík a tenhle film použil tak trochu i jako svou zpověď. Pořád ale zůstává stát pevně nohama na zemi a především na neutrální půdě. Na plátně se tak odehrává hned několik konfliktů. Člověk vs víra, náboženství vs náboženství a především morální konflikt kněze proti zemi, která očividně o jeho víru nestojí, ale on přesto nevzdává svou naději a snaží se šířit to co je dle něho správné. Je to hodně složitá podívaná ale libí se mi jak si Scorsese prostě řekl fuck it, udělám si to jak chci já a jak dlouhý chci. V dnešní uspěchané době to působí možná extrémně, ale ta délka a to pomalé budování děje má svůj účel. Posledních 20 minut filmu je tak naprosto zdrcujících a to říkám z pohledu atheisty. Obrazová stránka filmu je naprosto nádherná a u několika záběrů jsem si říkal jak je to možný dosáhnout takové dokonalosti. Nejsilnější stránkou filmu je ale to ticho. To že Scorsese umí geniálně pracovat s tichem a budováním napětí díky němu víme už dávno. Tady to ale povznáší na úplně nový level. Film totiž nedoprovází žádná hudba, pouze skličující a zdrcující ticho. Vyslédek je tak intimní, osobitá a tichá zpověď kněze na jeho osudové výpravě do Japonska. 81% ()
Scorseseho filmy mám rád, tohle mě ale moc nebralo. Na to, jak dlouho byl prý scénář pilován, mi přišel málo propracovaný. Ostatní aspekty filmu jsou výborné, herci zahráli to své, výprava je příkladná, scénář je ale jen taková okvětnělá verze fundamentalistického náboženského drmolení. 50% ()
Uuu, 3h film takmer bez hudby či akce. Film, na který se určitě neplánuji znovu dívat mě až tak nezklamal, ale moc nefandím náboženským misiím. Křesťanství to v té době v Asii moc lehké nemělo, a inkvizice byla zlo. Výborný A. Garfield. Příště ale snad M. Scorsese zavítá někam mezi Wall street. ()
Osobní disputace na téma pevnosti víry. Ono je to zajímavé vztáhnout k současné Evropě. Velmi by se hodila zásadová, tvrdá křesťanská církev, která by chránila svůj prostor a své lidi po celém světě. Inu křesťanství nahrazuje jiné expanzivní (poloprimitivní) náboženství. Co se týče Silence, tak se do dnešní doby opravdu nehodí, což je vlastně klad. K intenzivnějšímu zážitku chyběl lepší herec a vyhrocenější režie. Ne, že by v tom nebyla skrytá/obnažená bolest, ale chtělo to více zhustit, i když chápu meditativní tichý přístup...66%. ()
Ukrutne dlhý film o ukrutnom japonskom mučení kresťanov s minimom príbehu. Obdivujem, ak to niekto vydrží celé. ()
"Máme vlastní náboženství, Padre. Škoda, že jste si toho nevšiml..." - vybízí k úvahám o vývozu ideologie a misiích všeho druhu a všech dob... Třetina jich ale mohla zůstat ve střižně a na síle sdělení by spíše přidalo... Divákovi z krátce posttotalitních a postkolaborantských zemí musí nutně rezonovat i ono: "Je to jen formalita." Bohužel paralelní obsazení Andrewa Garfielda do dvou tak podobných rolí - http://www.csfd.cz/film/411301-hacksaw-ridge-zrozeni-hrdiny/prehled/ - je spíše na škodu. ()
I přes to, nebo možná naopak právě proto, že jsem ateistka, filmy s náboženskou tématikou patří mezi mé oblíbené... jsou plné otázek a rozporuplností a tenhle film přesně zahrál na mou notu. A nejlepší na celém tom zážitku bylo, že jsem hlavní hrdiny vnímala jako záporáky. Nemá smysl se dlouze rozepisovat, tohle prostě stojí za to vidět. Vše tu šlape jak má a kupodivu na svou délku a to množství dialogů, film nemá žádný hluchý moment a ani vteřinu nenudí... Garfield se letos překvapivě celkem dobře vybarvuje, a Driver, i když neměl tolik prostoru, nemůžu jinak než zase pochválit... ten ušoun mě baví a dojímá v každé své roli (vyjma Star Wars teda :D). ()
Laikům vstup zakázán. ()
Nejhorší film s Liamem Neesonem v poutači, jaký jsem kdy viděla. Hrál tam zhruba tak 15 min. Zbytek samej Japonec. Zbytečné a nezáživné a vlastně jsem s tím měla počítat od začátku, když se děj odehrává kdesi v Japonsku, jejichž kultura mne absolutně nezajímá. Holt touha vidět Liama byla silnější než má zášť k tomuto kontinentu. ()
Velmi pomalý film, který ale nabízí zajímavý a hloubavý příběh, ke kterému se pomalejší tempo hodí a které umocňuje intenzitu a vyznění celého snímku. Ačkoliv Mlčení není v žádném případě dokonalým filmem a v téměř třech hodinách pár chyb nadělá, jde o neskutečně vtahující zážitek prezentující oddanost víře a přesvědčení v nejrůznějších formách, který svými mnohými plusy bez problémů přebije negativa. Při odhalení významu názvu filmu v rámci vyprávění jsem byl dojat a ždímání pocitů usnadňuje pečlivá a citlivá režie, která dává vyniknout silným hereckým výkonům. Mlčení není jednoduchým a přístupným filmem, ale pozorným a trpělivým divákům se bohatě odmění. ()
Můj nejoblíbenější režisér tentokrát nezabodoval. Měl jsem pocit, že sleduji něco ve stylu Utrpení svatého Šebestiána ze Slunce, seno a erotika. A ty bezmála tři hodiny byly skutečně utrpení. Chápu že osudy křesťanů a jezuitských misionářů v Japonsku sedmnáctého století byly asi krušné, ale lhostejné mi to bylo před shlédnutím tohoto snímku (to jsem o tom ani nevěděl), v jeho průběhu a i po jeho konci. Viděl jsem v českém dabingu. Japonské rozhovory byly bez titulků (záměr?), tedy moc nevím, co se půlku filmu řešilo, ale je mi to vlastně jedno. Sledovat pobíhání dvou mnichů a jejich umouněných oveček byla útrpná otrava. Za mě první místo v nudných dialozích. Jak už po 58 někdo šlapal ublácenou haxnou na Ježíška, tak jsem začal mít chuť taky na někoho šlápnout. A pozor po 59 to bylo ozvláštněno plivnutím na krucifix. Konec chytil lehký náznak spádu, ale mě to bylo už jedno. Já byl rád, že už to končí (SPOILER) a jestli v té rakvi byl nakonec s křížkem mě bylo 100x putna. ()
Největším problémem tohoto filmu je, že pointa Vám dojde už po první hodině, což dělá zbytek filmu naprosto zbytečným ( a že je film hodně dlouhý ) Přesto nelze říct, že by mě film vyloženě nudil. Rád bych ještě pohanil marketing, který neustále všude komunikuje Liama Neesona jako jednoho z hlavních herců, byť je v celém filmu asi tak 10 minut. ()
Hodně, opravdu hodně divácky náročný film, na který je potřeba jít připraven a s čistou a čerstvou hlavou. Jinak hrozí rychlé upadnutí ve spánek, což by byla ovšem velká škoda. Film je to totiž krom jiného velmi inspirativní a přináší spoustu zajímavých témat a otázek v záležitosti víry. Jsem zatvrzelý ateista, nevím, co přesně Marty chtěl tímhle filmem říci, zda vyjádřit respekt odvaze křesťanů, kteří při šíření víry riskovali život, nebo vyjádřit úctu Japoncům k tomu, jak vytrvale bránili šíření křesťanství ve své zemi. Nicméně v tom je krása tohoto filmu, Scorsese nemoralizuje, nejsou zde ani "ti hodní", ani "ti zlí", obě strany mají racionální argumenty a každý se může ztotožnit s jakoukoli postavou. Očekávání jsem měl fakt velká, z této pozice se jedná spíš o mírné zklamání, nicméně musím říct, že Scorsese mě opět svým filmem hodně zaujal. A dokonce ani Andrew Garfield mi tu nevadil, tahle role mu docela sedla. (kino Premiere Cinemas, orig.) ()
Pokoj a bratská láska nech je medzi nami. Martin Scorsese opäť o viere, tentokrát bez akýchkoľvek pokušení alebo dotieravých komunistov. Veľkofilm o kresťanstve, v ktorom sa môžete kochať perfekcionistickými zábermi aj nádherných obrazov krajiny (v hlavnej úlohe Japonsko), oduševnenými hereckými výkonmi (až na zamračené výrazy A. Garfielda), tichom, pokojom a rozjímaním, ktoré ponúka takto podaná viera. Avšak musíte si položiť otázku, ktorá kultúra sa v skutočnosti správa násilne. Režisér však ponúka jednostranný pohľad, názor druhej strany je vyjadrený len minimálne a bez podpory nejakou aktivitou. Svojou obľúbenou dôchodkovou aktivitou Scorsese znovu uchvátil. Jeho talent nestarne. ()
Bezmála trojhodinový epos o šírení kresťanskej viery a Japonskej inkvizícii. Z hľadiska môjho duchovného nastavenia to bolo úplne mimo, ale musím povedať, že som sa bavil. Predovšetkým v prvej hodine je Scorseseho réžia bezchybná. Prostredie dodáva všetkému ešte pôsobivejší rozmer. Krásna japonská príroda nebola v "západnom" filme takto perfektne zachytená snáď od čias Cruisovho Samuraja. Škoda že sa dvaja "padres" rozišli tak skoro, potom už dej stratil tempo. Najmä vďaka dlhej stopáži je záver len pomalá a nudná dohra, ktorú som takmer prespal. Celkovo slabé 4*, ale vzhľadom na predpovede to považujem za úspech. 70 %!! ()
Velice nečekané překvapení. Mlčení jsem se dlouho vyhýbal, a to z jediného důvodu, mému absolutnímu odporu vůči čemukoliv, co souvisí s náboženstvím. Sám sebe považuji téměř až za fanatického ateistu, tudíž mě náplň tohoto snímku naprosto odrazovala a má chuť se tím prokousat se rovnala prakticky nule. Na druhou stranu zde ale bylo jméno Martina Scorseseho a i poměrně zvučné obsazení, a to byla taková lákadla, že jsem nakonec neodolal a dal jsem filmu šanci. A ještě že jsem tak udělal. Ano, samozřejmě, téma víry, náboženství a všech těch pánbíčkářských pindů zde bylo narváno až po okraj, ale Scorsese to vše v podstatě použil jen jako takový nevtíravý podklad pro vlastní příběh, který ovšem zpracoval skutečně záživným, zajímavým a působivým způsobem, a kde mi kupodivu nevadila ani jeho poměrně „bohatá“ stopáž. Osudy dvou portugalských jezuitů, šířící křesťanskou víru ve feudálním Japonsku, mají totiž šmrnc, pořád se něco děje, postupné odhalování, jak samotných poměrů v zemi vycházejícího slunce, tak otázek kolem otce Ferreiry, který tam působil před nimi, je opravdu zajímavé, velmi poutavé, ovšem ale i pozoruhodně emočně působivé a přesvědčivé, a například závěrečné setkání otce Rodriguese a právě otce Ferreiry je tak silné, že fakt smekám. Mlčení nicméně funguje i po stránce atmosférické a vizuální, nechybí ani momenty napětí, a v neposlední řadě musím snímek uznale vychválit i díky skvělému castingu, kdy především Andrew Garfield předvedl naprosto strhující herecký výkon, což jsem zrovna od něj upřímně vůbec nečekal. Mlčení je tak zkrátka dalším ze Scorseseho filmových triumfů, který mě skutečně oslovil a jsem nakonec opravdu rád, že jsem mu tu šanci dal, neboť to stálo za to. ()
Utrpení svatýho Šebastiána... Jako čekal sem hodně, ale dvě a půl hodin keců o existenci boha, to vážně jako ne. Není mi jasný, jak Scorsese může natočit jeden klenot za druhým a pak to proložit takovouhle ludrou. Hudba ani snad na jednu minutu a napětí? Tak to už vůbec. Jediný, co si asi budu chilku pamatovat sou mučící metody japončíků, kteří sou v tomto oboru vskutku vynalézaví... Jinak strašnej žrout času. Kvůli tomuhle filmu si na ten novej western posečkám rači až na doma, páč 3 hodiny a kus v kině něčeho podobnýho, to bych se pak mohl rovnou ukřižovat :o) ()
Žádná kontroverze nebo polemika jako za časů Posledního pokušení, ale jen ukňouraná mučednická agitka z mlhy a rákosí, kde se soutěží o titul nejvěrnějšího japonského katolíka a v disciplíně "rychlého nášlapu na Krista"...celkové vyznění nespasí ani úvahy nad aktem zapření, které může zachránit životy...věřící pomatenci nechť si přičtou klidně celou svatozář... ()
Najtichších 160 vo filme, aké som zažil. Veľmi ťažká látka, ktorá keby nebola zasadená do Japonska, nemala by hodnotenie ani také, aké v súčasnosti má. Žiaden soundtrack, len výborný Garfield a jeho myšlienky, ktoré však k ničomu podstatnému nevedú. Je to iba časť dejín krajiny, ktoré si nechcelo dať kožu za lacno a kresťanskí misionári tomu nemohli pochopiť. ()
Komplexní film, který nelze zcela vstřebat po prvním shlédnutí. Tak opět jen kusé poznámky: Mlčení není rozhodně pomalý film ve stylististickém přístupu - stačí se podívat na délku záběrů a bude jasné, že nejsou delší než je obvyklý Scorseseho průměr: je to jeho klasická záběrová palba. Je ale jasné, že tématem i pohroužením do něj, je film dnešní době značně odlehlý. Film je náročný ne kvůli stylistické formě (byť ve filmu není žádná nediegetická hudba, jen zvuk přirozeného prostředí a to vždy trochu klade nárok na pozornost) , ale obsahu: není tu například žádná žena, nic romatického, ne ani žádný osobní vztah... hrdinou je spíše "svár svědomí", spíš etický problém než konkrétní člověk. Film navíc neposkytuje žádné morální rozhřešení - životní osud Garfiledovy postavy zůstává tajemný a její nitro neproniknutelné. Film je i něčím hrozivý - v tom ohledu, že nejprve sleduje postavu zcela oddanou své víře, aby jí posléze této víry brutálně zbavil a nechal jí dožít bez ní ve zdánlivé rezignaci a vyhasnutí. Navíc ono dilema, zda svou víru naplnit jejím popřením, protože jedině tak budou ušetřeny lidské životy si v žádném případě nezadá z dilematem Jěžíše v Posledním pokušení. Ba řekl bych, že je dokonce palčivější a poctivější, protože je pevně zakotveno v zákonech našeho pozemského světa. Znepokojivý film. ()
Reklama