Réžia:
Terrence MalickScenár:
Terrence MalickKamera:
Emmanuel LubezkiHrajú:
Brad Pitt, Sean Penn, Jessica Chastain, Hunter McCracken, Laramie Eppler, Fiona Shaw, Joanna Going, Kimberly Whalen, Jenny Shakeshaft, Will Wallace (viac)Obsahy(2)
Texas, 50. léta minulého století. Jack O’Brien si prošel dětstvím plným her a krásné nevinnosti. Dospívání mu však přináší rozčarování a vztah s jeho otcem, který by mu pomohl tímto nelehkým obdobím projít, je dosti komplikovaný. Jack je ztracenou duší v moderním světě, která si klade řadu otázek a snaží se v životě zorientovat. Kde je pravda? Co je věčnost? Jak vznikl život... Hvězdně obsazený snímek je poctou životu, přírodě a světu kolem nás, jenž se nám odhaluje jako symfonie. Postupně, obraz po obrazu nám přináší epický a dokonalý příběh, který je aktuální dnes stejně jako před více než půl stoletím. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (962)
U tohoto filmu jsem myslela, že se unudím k smrti. Je to sice krásně natočené, hudba je taky vynikající, ale po celou dobu se tam prakticky nic neděje. ()
Tvorbu Terence Malicka teda nemam este vobec zmapovanu, ale podla tohoto filmu teda asi nemam vela ocakavat. Velmi tazko znesitelny podpriemer, v ktorom hra Brad Pitt, ale fakt som ten zaver nepochopil. To bude tym, ze som hororovy funda a funda kvalitneho noir filmu /Sunset Boulevard, Big Sleep, Big Steal/ a nie tychto filmov. 35 % ()
Křesťanský art. Upřímně, asi prvních 10 minut to má i příběh a pak začíná sled modliteb, scén s dětmi, scén s Bradem Pittem a hlavně předělávka Koyaanisquatsi. Jenže Koyaanisquatsi je dobré, protože i beze slov dokáže odvyprávět příběh prostřednictvím záběru krajin a života ve městě a navíc, nikdo si u něj nehoní svůj um a tak má hodinu a půl. Malick svoji víru v Boha roztáhl na dvě hodiny a pak ještě na tři. A ještě horší je, že to nudí, protože tenhle styl nevydrží bavit dlouho. V podstatě s tím mám stejný problém jako s Enter the Void od Noého. Modlitby tam pak přestanou souviset s tím, co se ve filmu děje a najednou tu máme vyprávění příběhu života chlapce. Pak přijde konec, který nemám tušení, jestli jsem pobral dobře. Byla apokalypsa a ta rodina je v ráji, nebo nebylo nic a představuje si to ten chlap ve výtahu? Každopádně je to obrazově zajímavé, jen toho vesmíru na mě bylo málo. Poetické to je taky, ale to je tak všechno. Tenhle meditativní pokus o film prostě nevyšel. Radši si fakt pustím to Koyaanisquatsi, než tohle. Z toho aspoň budu něco mít. Ze Stromu života si nic moc neodnesu. Jen to, že existuje křesťanský art. Tak moment, já už vlastně jeden viděl - Umučení Krista. Tak nic nového z toho taky nebude. 2* ()
Ze začátku hodně tuhé sousto, ze kterého, když ho člověk rozžvýká, převažují negativní pocity nad radostí z rozžvýkání. Po vesmírné symfonii a pár dalších minutách, však už tohle sousto začíná být stravitelnější a konzumentsky vděčnější. ... Tolik má gastronomická vložka... Malick zde chtěl až moc filozofovat, což často vedlo až k nesmyslnosti. Hlavně trapné šeptání a slovo "Hospodin" v každé druhé větě je něco, co ateistickou část populace nemá šanci zaujmout. Film je bez příběhu, což na škodu není, každý si z filmu odnese své a bude si během promítání vybavovat své zážitky ekvivalentní situacím ze scény. Paradoxně mi chybělo asi 10 - 20 dalších minut, jelikož se Malick mohl na konci víc položit do smrti. Film je prostě utnut a nashle, takže ve finále vlastně nic neřekne. Dvě hvězdy dávám tak za obrazovou složku a hudbu, kde samozřejmě vyčnívá Vltava. ()
Artová filmová esej! ()
Terrence Malick je můj oblíbený režisér a v jeho podání i růst trávy je krásný poetický zážitek. I strom života splnil moje očekávání. ()
Kdybych byl režisér a chtěl natočit film poodhalující něco z mého vlastního niterného světa, měl bych už teď smůlu, jelikož Malick už to všechno (opět) udělal za mne... ()
Laska k filmu, laska k umeniu, laska ku gycu. Jeden nemoze mat tolko mileniek, aby o sebe nakoniec nevedeli. ()
Nuda, nuda, nuda. ()
Snažila jsem se, opravdu jsem se snažila to dokoukat celý a i když se mi to povedlo, tak jsem si z filmu neodnesla nic, než scénu zrození, která je vážně úžasná. Obsazení je také skvělé, jenže jsem si nemohla užit Brada, Jessicu ani Seana, protože film je bez příběhu a děsně nudný. ()
46. MFFKV Neskutečná hloupost s trapným příběhem doslova debilními úseky s planetami, který vrcholí bouřlivým smíchem u závěrečné plážové scény. Děkuji za dinosaura, škoda že nesežral všechny protagonisty hned na začátku. Kýčovitý pokus u umění. Smutné, že se Brad Pitt zaprodal něčemu takovému. Nejhorší film letošního festivalu a bohužel i poslední co jsem zhlédnul. ()
Nejjednodušší je nechat se unášet krásou kinematografického zážitku, který dílo svým výjimečným vizuálem dopřává. Souhra režiséra Malicka s kameramanem Emmanuelem Lubezkim a celou pěticí různých střihačů stojí za filmem, který se vymyká typickým filmařským postupům. Zachycuje výjimečné obrazy s herci, kteří ve scénách díky jejich intimitě zcela splývají se svými postavami. Střih kompletně narušuje očekávání vůči návaznosti jednotlivých záběru, a zatímco v úvodu je potřeba se aklimatizovat na jiný tep obrazu, postupně se stane nadmíru přirozeným jako plynutí vody přes různé stupně toku, přehrady, kamenité strouhy a vodopádovité stezky. Útržkovitost jako nejlepší společný jmenovatel je dána vzpomínkovitou podstatou filmu. Dospělá verze Jacka v podání Seana Penna se totiž v mysli vrací do dávné minulosti. Rané vzpomínky jsou nejkratší, bez spojitostí, ale přesto neproblematicky znázorňující vývoj vpřed do mládežnického věku, který ho nejvíc poznamenal. Problematické se pro mě zatím jeví zařazení jednolitého bloku o vzniku vesmíru, světa a života, které vyznívá příliš neinvenčně a didakticky, ačkoli bere dech výběrem hudby i obrazů. ()
The nuns taught us there were two ways through life - the way of nature and the way of grace. You have to choose which one you'll follow. ()
Bohužel nevím co si o tomto snímku myslet. Ve výsledku se totiž vůbec nic nestalo nebo ano? Opravdu nevím. Bude to chtít druhou projekci. Jinak úžasná kamera a vynikající Desplatova hudba, kde vyniká především právě Vltava. ()
Strom života je jeden z filmů který se buď líbí a nebo nelíbí. Nic mezi tím není. A mně se bohužel nelíbil. Nevím, ale asi nejsem na stejné filozofické úrovni jako Terrence Malick a většina uživatelů zde, ale podle mě je tohle zase až moc. Ano sice mi Strom života evokoval především Aronofskyho Fontánu a ta se mi líbila. Tou jsem byl unešen, ale u Malickova díla totéž říci nemohu. Je totiž děsně nudné a zbytečné. Mohu jedině pochválit jen to, že je film velmi dobře natočen a Brad Pitt v hlavní roli je super. Všechno ostatní šlo tak nějak kolem mě. Bohužel jsem to tak nějak čekal. ()
Na co si Strom života hraje? Smíchání záběrů z přírody (a taky dinosaurů - nechápu) a "příběh" rodiny v čele s fanatickým otcem, katolíkem. A ta stopáž? Tenhle film jde prostě mimo mě, nechápu lidi s hodnocením 4 a víc hvězdiček. ()
Takže dávám tři hvězdy za jedenáctiroční snažení. Vůbec se mi to ale nechce hodnotit, protože nevím, jak se tohle velké specifikum má vzít. Když vezmu konkrétní záběry s hudbou, ta překrásná příroda, "chodící a jezdící" kameru, tak to bylo opravdu krásné dílo, jenže když já v tom díle žádného "boha" nebo co si tvůrce představoval bohužel nenašel. Jako úplně mi vadilo, jak jsem tam dvě hodiny musel koukat na tři bratry, jak dělají lumpárny, vyvýjejí se a rostou, ale já to prostě nechápal. Myslím ale, že to bylo lépe srozumitelné než třeba Aronofskyho úlet Fontána, který si hraje na nejlepší dílo na světě. Tohle si právě na nic nehraje, ale zdálo se mi to chvílemi i trošku bez nápadu na to, že obsah se dělal 11 let. Ale jen můj názor, nechci si hrát na znalce, jsem jenom divák filmu a takhle jsem tenhle film viděl já. Po delší době musím souhlasit s komentem POMA. ____ Musíš se stát pánem svého osudu. ____ ()
Hudba na jedničku, hlavně Smetanova Vltava mě moc příjemně překvapila. Celkově skvěle natočené, ale je toho ve výsledku moc. Hrůzostrašné množství myšlenek obalené krásnými záběry přírody, vesmíru... Nemyslím si, že by film měl být tak moc velké umění, až to člověka nudí. Jsem si jistý, že jsem viděl něco výjimečného, ale těžko stravitelného. Za to skvělé zpracování, část filmu kde se opravdu něco děje a Jessicu Chastain tomu ale 3 hvězdy rád dám. ()
Absencia hmatateľného deja značne nahlodala vplyv filmu na moju osobu. Avšak, netreba prehliadnuť ostatné kvality filmu, a to najmä presvedčivé herecké výkony, pútavú kameru a všadeprítomný kvalitný zvukový doprovod. Skutočne zaslúžené nomináciu na Ocsara, aj keď s veľkou pravdepodobnosťou to pri nomináciách aj ostane. ()
Nuda k posrání #33. Viz Osvícení. 30% ()
Reklama