Réžia:
Ruggero DeodatoScenár:
Gianfranco ClericiKamera:
Sergio D'OffiziHudba:
Riz OrtolaniHrajú:
Robert Kerman, Francesca Ciardi, Perry Pirkanen, Luca Barbareschi, Salvatore Basile, Carl Gabriel Yorke, Ruggero Deodato, Paolo Paoloni, Luigina Rocchi (viac)Obsahy(1)
Příběh, který vám bude vyprávět tento film, se skutečně stal. Do pralesů Jižní Ameriky odjíždí čtyřčlenná skupina mladých reportérů, aby natočili unikátní záběry s domorodci, kteří se ještě nesetkali s bílým člověkem. Podaří se jim nalézt kmen údajných lidojedů, kteří však o bílé návštěvníky nejeví přílišný zájem. Mladí reportéři se je proto pokusí vyrušit z jejich poklidného života. Tento film je nevhodný pro osoby mladší 18 let, protože obsahuje autentické záběry kanibalských orgií, které se tehdy opravdu odehrály. (Vapet Production)
(viac)Recenzie (635)
DivX/// Obsazení 3/10 Děj 4/10 Hudba 8/10 Efekty 8/10/// +úžasná hudba, nechutné záběry -herci, děj ///Jsem si jist, že podobný film už nikdy nikdo nenatočí. Ale už jsi nejsem jist jesli se budu moct na naší Pepinu (rozuměj vodní želvu) podívat a nebo dokonce si z ní dělat legraci. Chudák holka, kdyby jen věděla co jí čeká. Ne to není myšleno vážně, narozdíl od filmu který bohužel je. Přesto jsem v něm našel jisté poselství a rozhodně jsem se u něj nenudil, a aji jsem ho ustál./// Celkem 54%/// ()
Brutální horor, ale ne moc kvalitní.. 5/10 = 50% ()
Extrémne násilné, áno, ale nemyslím si, že účelovo. Explicitná brutalita na scéne je iba odrazom ľudského zla, ktoré v sebe nosí skupina bezohľadných dokumentaristov. Tvária sa civilizovane a domorodcov stávajú na úroveň zvierat, ale pravda je úplne iná. Nakoniec nemá divák inú možnosť, ako indiánom v ich krvavej pomste držať tak trochu palce. Hrozivé výjavy skvelo podčiarkuje hudba, ktorá sa vhodne strieda od radostných tónov až po skutočne desivé. Found footage forma filmu sadla, a verím, že svojho času museli diváci z toho, čo videli, skoro odpadnúť. ()
Jeden ze základních stavebních kamenů mého hororového fanouškovství. Když mi bylo asi tak 14, sestřenka provozovala videopůjčovnu, takže jsem měl to štěstí, že mi byl tento - grc - snímek - grc - bez problémů zapůjčen. No, nepoblil jsem se, ale docela mě perverznost a brutalita poznamenaly, no na druhou stranu mi bylo jasné, že když jsem ustál tohle, ustojím toho hodně. Pokud si tohle pustíte, počítejte, že jdete do nejhoršího a že si to budete dlouho pamatovat. Doporučuju jen těm nejotrlejším. 75% ()
Určitě velmi zajímavý film, ale je mi hrozně odporný. ()
Zařazení Cannibal Holocaustu do žánru "horor" je jeden z největších nesmyslů jaké jsem tady na csfd viděl - to že jsou v nějakém filmu gore scény ještě neznaméná že se u toho má někdo bát. Tím méně zde kde jsou jakékoli prvky napětí a strachu potlačeny faktem že osud inkriminovaných osob zná divák předem. Nejde ani o klasické exploation kydlení či dokonce béčkově směšnou zábavu. Násilí ve filmu je docela hodně a jeho zdání autenticity podpořené dokumentárním podáním filmu (děj filmu je o tom jak skupina producentů a jeden antropolog retrospektivně sledují záznam "dokumentaristů" z jihoamerické džungle, trochu ve stylu Blair Witch Project), nemám ale pocit že by gore scény byly přehnaně samoúčelné - ba právě naopak jsou nutné v kontrastu s popisem zkaženosti lidských charakterů a zlem které v zájmu svých pošahaných povrchních cílů páchají... a na které se dál nabaluje i jemné nakousnutí společensko-kritických otázek o zneužívání senzacechtivosti a laciného působení na city v médiích pomocí "podprahových" sdělení ve formě hudby či záměrně skutečnost zkreslujícímu střihu. Dost mě překvapuje s jakou vehemencí je ve většině okolních komentářů tento hlavní význam filmu ignorován... nebudu popírat že režisér se nesnažil krví ve filmu exhibicionisticky šokovat aby zaujal pozornost, ale je projevem hlouposti se při vnímání filmu na těchto povrchních prvcích intelektuálně zastavit. A co se týče mrtvých zvířat - není to vůbec hezký pohled, ale tak to v přírodě chodí a v rámci filmu to opět není samoúčelné, takže netuším proč bych se kvůli tomu měl cítit nějak extrémně dotčeně - taky jsem při sledování filmu jedl kuře. 8/10 ()
Chápem, že viacerí talianski hororoví režiséri nie sú úplne normálni, no pokiaľ jedinou emóciou z nejakého filmu zostáva zhnusenie (intenzívne) nad sadistickým zabíjaním zvierat (skutočným), tak akékoľvek posolstvo a kinematografické kvality idú bokom. Deodato by si to mal odsedieť a v chládku čítať fyziológiu zvierat. ()
Cannibal Holocaust je hodně specifický film. Těžko ho ohodnotit, protože má sice velký příběh, ale některé opravdu nechutně násilné scény kazí dojem. Odjakživa špatně nesu násilí na zvířatech odehrávající se na filmovém plátně, a proto jsem byl mírně znechucen. Nebýt tohoto faktu, možná bych dal i pět hvězd. Hudba je nádherná a snímek má určitě co do sebe, ale určitě není pro každého. Místy jsem byl docela příjemně překvapen, místy ne. Z tohoto pohledu bych dal maximálně tři hvězdy. Ale když jsem si nechal dlouhou dobu Cannibal Holocaust v hlavě rozležet, docela jsem z něj měl pozitivní dojmy, a proto měním své hodnocení na čtyři hvězdy. Už i tak je zde na csfd tento snímek velmi nespravedlivě podhodnocen. Je to slušná podívaná, kterou by mohl překousnout snad každý, i když má i svá negativa, jež jsem zmínil výše. ()
Ani výborná hudba nemůže zvrátit mé přesvědčení, že od Deodata to byl husarský kousek, když svoji algolagnii promítl do filmu, který nabídl podobně postiženým osobám. ()
Vyloženě zlý a odporný film, který neměl nikdy vzniknout. To zabíjení zvířat v něm je tak strašné... Líbila se mi tam asi jenom hudba, jinak je to stupidní a pokleslé až hrůza. Btw. při sledování jsem si mnohokrát vzpomněl na Záhadu Blair Witch, ten styl à la found footage mi to hodně připomínal. ()
Tak jsem se k tomuto dilu konecne dostal a musim priznat, ze i pres to, ze film je vice jak ctvrt stoleti stary, na "pusobivosti" mnoho neztraci. Jelikoz jsme na strance, ktera se zaobira filmem, tak me hodnoceni odrazi filmarskou praci odvedenou na tomto snimku a jiz mnohokrat proklamovane zabijeni zvirat ciste pro filmove ucely nechavam stranou (ac je to jakkoliv opovrzenihodne). Kdyz se budu soustredit na filmovou stranku, tak nelze opomenout to, ze pres stari snimku je natocen velice kvalitne a zajimave. Dokumentarni ladeni snimku dodava autenticitu a velice mu to prospiva. Hudebni stranka filmu je kapitolou sama pro sebe. Dovoluji si rici, ze je genialni - lepsi kontrast mezi obrazem a zvukem v jinem filmu tezko hledat. Dejova linie o mladych "reporterech" je z lidskeho hlediska naprosto ale NAPROSTO nechutna a je plna nejruznejsich zvracenosti od upaleni domorodcu v jejich chatrci ci znasilnovani bezbrannych domorodkyn (v jejich zargonu "opicek") postupne vsemi muzi "vedeckeho" tymu. Maly ustrizek, ktery me naprosto dostal byl ten, kdy skupina nataci mistni zenu nabodnutou na kul a jeden z americanu se pri pohledu na telo viditelne bavi a usmiva se a az po upozorneni, ze je natacen nahodi vaznou tvar. Pokud by mel film ukazat, ze toto vsechno je mozne, tak je to naprosta nechutnost a lze si na tomto snimku testovat, kam je divak az ochoten zajit. Ruggero Deodato byl svym zpusobem genialni, ale zaroven neskutecny uchyl, kteremu se ve filmove branzi muze rovnat malokdo... ()
Kanibalské Blair Witch na kterém jsou nejzábavnější asi tak ty historky o lidech, kteří skočili tvůrcům na špek a opravdu uvěřili, že se jedná autentický záznam. Pro mě jinak děsná nuda a primitivní prvoplánovaný shocker. ()
Nejak som už otrlý voči filmovému násiliu. Viac ma dokáže znechutiť vraždenie civilistov vo vojnových filmoch, ako svojou škandálnosťou preslávené kultové horory z minulosti. Kvázi nájdená ručná kamera nám ho zobrazuje zväčša z diaľky, neostro a je jasné, že zohavené mŕtvoly sú prácou maskéra. Takže viac ma oslovilo posolstvo filmu, ktoré zotiera hranicu medzi mestom a divokou džunglou, pretože v obidvoch sa chováme ako egoistické zvieratá. Znásilnenie domorodkyne civilizovanými turistami je veľavravné. ()
Můj první, brutální Horor, který jsem vlastnil na originálním DVD. Tenkrát, když jsem to viděl poprvé, několik týdnu jsem o ničem jiným nemluvil. Vrchol brutality, vrchol všeho. Dodnes nechápu jak a proč. Strašně autentické a ta hudba ? Do smrti ji z hlavy nedostanu. ()
Je pravda,že triky jsou dost reálné,dobře zahrané,zvířata se fakt zabíjeli,páchání brutality a znáslňovaní žen se mi sice hodně líbilo,ale to kecání okolo mě fakt nudilo. Co se týče brutalit chápu,proč to vyvolalo rozhruch,ale jinak nuda. Škoda,že Francesca Ciardi nikdy nehrála v pornu nebo aspoň nějakém erotickém filmu,měla by rozhodně talent a možná,že by si mi to líbilo více než Kanibalové. ()
príšerné . . . to ani nie je film . . . to je zverstvo ()
Šokující kultovní hnus. Před čtvrtstoletím to putovalo po domácnostech na VHS skoro tak mocně jako porno, a my, desetiletí zvědavci, jsme si při nejedný scéně zakrývali oči. ()
Ahh, velice tvrdý a hnusný film i po 30 letech, který byl svojí formou nadčasový a právem může být označen za kultovní. Deodato mistrně natočil syrový film plný surovosti, jenž i dnes dokáže šokovat a zároveň nutí diváky přemýšlet. Kdo je skutečně zvrácený? Jsme to my a nebo amazonští kanibalové........PS: Všiměte si, že záhada Blair witch je docela pěkná vykrádačka tohohle snímku a hudební skóre Ortolaniho je dnes již legendární. ()
Většina zdejšího hodnotitelstva se zde pohoršuje nad ohavností a nechutností snímku, přižemž snímek figuruje v nejednom seznamu těch největších prasáren, které kdy spatřily světlo světa. I pomyslel jsem si: „Tohle musím taky vidět!" Jelikož se se mnou na film nikdo nechtěl kouknout, musel jsem se kouknout sám. Na úvod zahrála moc pěkná romantická hudba připomínající snad i vzdáleně Morriconeho. Poté jsem zahlédl partičku "profesionálních" reportérů a uvědomil si, že už jsem měl s filmem tu čest dříve. Koukal jsem se na něj s kamarádem, když nám bylo asi 10 let. Pamatoval jsem si z něj bohužel jen trest za cizoložství v kanibalském stylu, a to, že se mi v dětství celkem líbil. Rozhodl jsem se si tedy krásné vzpomínky oživit. Jedná se totiž o film, se kterým se váže tolik krásných zajímavostí, že mu zkrátka určitá prvenství upřít nelze. No komupak se podařilo natočit film, díky kterému by šel na 4 měsíce do tepláků? Ruggero Deodato je evidentně narušený. Když jsem viděl popravičku ondatry a želvičky, přičemž jsem díky roku vzniku (1980) musel nějaký dokonalý model vyloučit, mi to celé došlo. Nepáral se s tím. Pár zvířátek nedobrovolně přispělo k natočení filmu vlastním životem. Jinak mě velmi překvapilo, že když se jednomu pánovi řezal šulda, tak byl rovněž použit nějaký nešikovný motorkář, který ten den neměl štěstí. Dále mě fascinoval audiovizuální kontrast, kdy při upalování domorodců ve slaměné chatrči hrála romantická melodie z úvodu filmu. Zkrátka se zhostil své práce velmi profesionálně. Film obsadil pornoherci a rádoby herci, kteří tak nějak neměli možnost účast odmítnout a roztočil svoji hru. Hodně syrové scénky střídají bohužel scénky dost umělé a trapné, což výsledný dojem velmi kazí. Zda chtěl tímto filmem dosáhnout Ruggero Deodato něčeho dalšího kromě zisku peněz, lze asi jen spekulovat, nebo se jej zeptat. Za sebe bych si tipl hádat, že ano - chtěl. A soudě dle zdejších negativních ohlasů se mu to podařilo. Jakási reakce na vzrůstající násilí v televizi, by se ve snímku skrývat určitě mohla. Ukázat spojitost kanibalských praktik a praktik naši moderní civilizace je zcela evidentní a ze snímku křičící. Závěrečná větička je vševypovídající: „Rád bych věděl, kdo jsou skuteční kanibalové.“ Když snímek srovnáte s některými dnešními počiny, tak to není tak strašné. Na rok 1980 ale určitě dost silné kafíčko, které se zaslouženě těšilo patřičných ohlasů. ()
Rozporuplný film bezpochyby, avšak pre tých, ktorí majú radi gore a krvavé kanibalské besnenie je to za 5*. Tu na CSFD to evidentne hodnotili aj ľudia, ktorí mali „jasno“ ešte pred pozretím filmu, respektíve k nemu pristupovali jednostranne a plocho. To ja teda nie. "Cannibal Holocaust" rozhodne patrí medzi najlepšie kanibalské filmy aké som mal možnosť zatiaľ vidieť. Film nie je bezmyšlienkovitým gore-festom a okrem iného nastoľuje aj otázku humanizmu a zamyslenia sa nad tým, či ľudia v mestách sú kultivovanejší v porovnaní s divochmi z pralesa alebo nie. Dokumentárne ladený snímok svoju nosnú tému predkladá prostredníctvom výpravy svojských filmárov do nehostinnej Amazónie, kde sa snažia zdokumentovať tunajšie pomery a priniesť tak domov pokiaľ možno šokujúce a akčné zábery života v džungli. Pre čo najdrastickejšie zábery vykresľujúce domorodcov ako stádo tupých požieračov bez budúcnosti, ich neváhajú podpichovať, provokovať a vraždiť. Veď čo oko civilizovaného človeka nevidí, ako by sa ani nestalo. Výprava sa nevracia späť, preto je za nimi vyslaná záchrana, ktorá má ich osud objasniť. Značné množstvo násilia, reálne zabíjanie zvierat a miestami amatérska ručná kamera, to sú azda tie hlavné zložky umocňujúce filmový zážitok až ku zimomriavkam. Použitie kontroverzných záberov a obsah filmu vydávaný čiastočne za skutočný dokument, malo za následok, že si ho okrem filmových cenzorov zobrala na koberec aj polícia na preskúmanie. Ruggero sa kvôli tomu následne dostal aj do policajnej väzby. Herci s režisérom mali dohodnutú zmluvnú klauzulu, že sa nebudú objavovať vo filmových projektoch nejaký čas z toho dôvodu, aby sa nepoškvrnila autentickosť filmu a jeho zámeru. Aby režisér hustú situáciu po uvoľnení filmu upokojil, požiadal hercov o predstúpenie pred verejnosť s posolstvom – je to iba film! Policajné orgány mu ale neprestali vyčítať bezdôvodné zabíjanie zvierat, ale aj z toho sa vyvliekol. Následne sa na film uvalil zákaz distribúcie, ale aj na to sa Ruggero vykašlal a poslal film ďalej. Ako je vidno, toto vydávanie filmu za skutočný dokumentárny materiál sa vydarilo dokonale, niekde som dokonca čítal (nemám to overené), že aj vo vtedajšom Československu sa v správach objavila informácia, že bohužiaľ v ďalekej Amazónii zahynulo niekoľko dokumentaristov pri výkone svojej práce pod rukami a zubami kanibalov. Samotný "Cannibal Holocaust" sa označuje ako brutálny "vrch ľadovca" Deodatovej cesty – kanibalskej trilógie odštartovanej v roku 1977 “survival” hororom ULTIMO MONDO CANNIBALE nasledovanej CANNIBAL HOLOCAUSTom a vyvrcholenej akčným INFERNO IN DIRETTA v roku 1985. Ku inšpirácií, ktorá neskôr predznamenala spomínanú kanibalskú trilógiu, obzvlášť CANNIBAL HOLOCAUST, sa podľa slov režiséra pripájajú tituly Roberta Rosselliniho a jeho realisticky vojnové tituly Roma, città aperta (1945), Paisa (1946), či povojnový príbeh 12 ročného chlapca Edmunda Germania anno zero (1948). Následne v 50-tych rokoch už režisér Lee Sholem konkrétne naznačil, ako by taký CANNIBAL HOLOCAUST mohol vyzerať - Cannibal Attack (1954). Cesta formujúca výsledok Ruggera Deodata sa ale iba začína. Medzi ďalší vplyv režisérskej osobnosti po Rossellinim sa radí práca Sergia Corbucciho, konkrétne jeho tituly ako Django (1966) a Il Grande silenzio (1968). Základ by teda bol. K slovu sa dostávajú formujúce 70-te roky a prelomový Lenziho “kanibalský“ zásek Il Paese del sesso selvaggio (1972) a séria mondo dokumentov v tom čase križujúca Taliansko - Nuova Guinea, l'isola dei cannibali (1974), Ultime grida dalla savana (1975), Savana violenta (1976), a iné... Po tom všetkom prichádza na scénu pre Deadata už posledný klinec jeho príbehu, dvojica kanibalských titulov Emanuelle e gli ultimi cannibali (1977), La Montagna del dio cannibale (1978). Vzniká CANNIBAL HOLOCAUST. Sila "Cannibal Holocaust-u" a túžba nadviazať na jeho úspechy resp. predať pod touto známou značkou pár filmov, mala za následok vznik napríklad trashových hororov ako Holocausto Cannabis (2001), Satan's Cannibal Holocaust (2007), Psycho Holocaust (2009), shortu Santa Holocaust (2010), či prideleniu distribučných názvov ku filmom Schiave bianche: violenza in Amazzonia (1985) - "Cannibal Holocaust 2: The Catherine Miles Story", prípadne filmu Natura contro (1988) - "Cannibal Holocaust 2". Ale to sú všetko už len marketingové špekulácie za lepším ziskom. Netreba zabúdať ani na ťažko trápne pokusy Bruna Matteia o nechutnú participáciu na "Cannibal Holocaust-e", ktorý vyslovene zosmiešňuje – tituly Nella terra dei cannibali (2003) (v Japonsku označenom ako "Cannibal Holocaust 3: Cannibal vs. Commando") a Mondo cannibale (2003) (v Japonsku označenom ako "Cannibal Holocaust: The Beginning"/"Cannibal Holocaust 2"). Späť ale ešte ku obdobiu tesne po CANNIBAL HOLOCAUST-e. Netrvá vôbec dlho, len niekoľko mesiacov, a po sláve Deodatovho, dnes už piliera moderného kanibalského hororu sa derú na svetlo sveta ďalšie jemu podobne. Vzniká Mangiati vivi (1980), Zombi Holocaust (1980), Apocalypse domani (1980), Cannibal ferox (1981), Porno holocaust (1981), Welcome to the Jungle (2007), a iné...Po období inšpirácie príbehom prichádza na rad obdobie inšpirácie scénami. Do tejto kategórie spadajú napríklad tituly ako Indiana Jones and the Temple of Doom (1984) - pojedanie opičieho mozgu, Due occhi diabolici (1990) - nabodnutie na kôl, argentova poviedka “The Black Cat“, Dead Man (1995) - pojedanie ľudskej ruky, Anthropophagous 2000 (1999) - nabodnutie na kôl, It Waits (2005) - nabodnutie na kôl, Evil Aliens (2005) - nabodnutie na kôl, Shadow: Dead Riot (2006) - nabodnutie na kôl, Dolla Morte (2006) - nabodnutie na kôl, Isle of the Damned (2008) - nabodnutie na kôl, Sentô shôjo: Chi no tekkamen densetsu (2010) - nabodnutie na kôl, atď... Ku zaujímavostiam patria aj prepojenia ku Hong Kongu - Hei tai yang 731 (1988) - “čínsky CANNIBAL HOLOCAUST“, americkému Blair Witch Project (1999), videoklipom death metalovej skupiny Necrophagia - Necrophagia: Through Eyes of the Dead (2002), videohre “Manhunt“ (2003), ... PS pre zábery tzv. filmu vo filme (“The Last Road To Hell“) v CANNIBAL HOLOCAUST-e, poslúžil z časti dokument Barbeta Schroedera - Idi Amin Dada (1974). K informáciám odkrývajúcim pozadie vzniku, prípravy a post-produkcie "Cannibal Holocaust-u", je možné sa dostať zohnaním a pozretím si dokumentov ako napríklad In the Jungle: The Making of Cannibal Holocaust (2003) alebo výpovede Gabriela Yorka - Alan Yates (2005). ### Vo Veľkej Británii sa "Cannibal Holocaust" dostal do distribúcie zásluhou štúdia “Go Video” vydaním Cut verzie vo februári roku 1982 (minutáž 85m, 14s). V júli nasledujúceho roku ho cenzori umiestnili na zoznam tzv. "Video nasties", a tým sa stalo distribučné šírenie na území Británie trestné. Tento ban po čase pominul a tak sa v roku 2001 dostáva na pulty predajní opäť verzia filmu, tentoraz skrátená ale o 5 minút a 44 sekúnd, označená vekovou prístupnosťou Rated:18. V roku 2011 sa dostáva na trh verzia od distribučného štúdia “Shameless video“ skrátená prostredníctvom BBFC o 15 sekúnd. Toho roku vychádza aj verzia, do ktorej priamo nezasiahlo BBFC, ale režisér Deodato (samozrejme na popud cenzorov). Deodato sám film nechal prestrihať, aby škrty neboli hrubo nedehonestovali pôvodný zostrih. Vzniká tak orezaná, prístupnejšia verzia. Uncut v Británii nie je doposiaľ k dispozícii. () (menej) (viac)