Réžia:
Matej MináčScenár:
Jiří HubačKamera:
Dodo ŠimončičHudba:
Janusz StokłosaHrajú:
Josef Abrhám, Libuše Šafránková, Jiří Bartoška, Ondřej Vetchý, Braňo Holiček, Lucia Cúlková, Tereza Brodská, Marián Labuda st., Krzysztof Kolberger (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Príbeh sa odohráva rok pred vypuknutím druhej svetovej vojny, bezprostredne po podpísaní Mníchovskej dohody v roku 1938. Na pozadí historických udalostí sleduje osud židovskej rodiny, ktorá sa po svojom vyrovnáva s prichádzajúcimi udalosťami. Sila príbehu je umocnená kontrastným stvárnením, kedy sa na naznačenom tragickom pozadí vstupujúceho do filmu v podobe historických týždenníkov a rozhlasových správ, odohráva poetický príbeh ľudí. Film si kladie za úlohu priblížiť dnešnému divákovi historickú postavu pána Nicholasa Wintona, ktorého veľký čin vo fiktívnom príbehu o rodine Silbersteinových znovu ožíva. Tento statočný Angličan prišiel koncom roka 1938 do Prahy, aby uskutočnil svoj plán na záchranu 669 židovských detí, ktoré by určite neunikli tragickému osudu, ktorý pre nich pripravila nacistická ideológia. (TV Markíza)
(viac)Recenzie (293)
Mináčův a Hubačův film Všichni moji blízcí je ukázkovým projektem, ze kterého by si měl český film brát častěji příklad. Dokumentární rámec, sevřený příběh jediné rodiny mapující nejen zlomová léta, ale i klid před bouří, je dokonalým receptem na brilantní film. Herecké stálice zde dokázali ze sebe vykřesat maximum a zapomenout na někdy až příliš laciné projekty, ve kterých jinak běžně rozmělňují svůj talent. Bez ostychu si zde užívám vynikající výkony Abrháma, Šafránkové, Bartošky, Brodské, Labudy i Vetchého, jako kdybych se s nimi setkala poprvé. A je mi po zkušenosti s další dekádou našeho filmu skutečně líto, že se obdobně ambiciózní projekty typu Lidic proměnili v holou frašku. Jakoby tvůrci zapomněli na onen základní recept interpretace lidských příběhů, které smetla válka a které dokázaly v hraném filmu odolat patrně všem formálním extrémům, mezi kterými dominuje například revoluční Daleká cesta. Především je nutné se stát součástí osudu těch lidí v obyčejných situacích, sžít se s nimi, aby po té destrukce nebyla jen prázdnou frází z učebnicového přehledového výkladu. ()
Jedna veselá rodina a jeden smutný příběh. Optimistický doktor Josef Abrhám, tulák a cirkusák Ondřej Vetchý nebo houslový virtuóz a elegantní sukničkář Jiří Bartoška. Skvostná herecká sestava a spokojená rodina. Ovšem židovská. A sílící militantní názory začínají děsit i ostatní členy početné famílie. Mezitím se tu objevuje jistý Nicholas Winton, který organizuje transporty židovských dětí do bezpečí britských ostrovů. Rodina má před sebou několik zásadních rozhodnutí. Tvůrci se nesnaží o nějaký výrazný přesah, sází na sílu (ne)obyčejného příběhu, na slušně napsané dialogy od zkušeného Jiřího Hubače a zejména na nesmírně silnou hereckou sestavu (která ovšem nemá s ohledem na počet mnoho prostoru se pořádně ukázat – třeba Libuška Šafránková si párkrát vybrala slabší chvilku). Vztahy jsou funkční a místy zajímavé i opravdové, celkově ale film postrádá vyzrálejší režii. Matej Mináč prostě angažuje řadu scén až televizně a dle mého místy až zbytečně spěchá. Tři až čtyři hvězdy!! ()
Všichni moji blízcí je super film s přední českou hereckou smetánkou. Bohužel to není skvělý, úžasný či dokonalý film, i když k tomu nemá vůbec daleko. A proč? To přesně nemůžu říct, ale přišlo mi, že byť mi byly postavy představeny pořádně a měl jsem čas se s nimi sžít, abych je později mohl litovat, tak mi snímek přišel takový nudný a až posledních 20 minut (z čehož nějakou tu část tam tvoří dokument o panu Wintonovi) mě dokázalo opravdu dostat do příběhu. A přitom film jako takový je poctivě odvedená práce, neměl jsem s ním nějaké problémy, jen mě holt neuměl správně zapojit a já jsem těm veskrze sympatickým postavám neměl jak fandit. Zkrátka a dobře, film to je kvalitní, ale myslím si, že by se z tohoto tématu dalo "vyždímat" ještě o kousek více. 80 %. ()
Ten úplný záver je neskutočný .. ()
"Žena nesmí mít minulost, muž musí mít budoucnost." ()
Toto je příběh jedné velké a velmi rozvětvěné židovské rodiny, s níž divák na počátku prožívá všechny úspěchy a radosti, aby byl s postupujícím příběhem svědkem úpadku této rodiny na pozadí počínající 2. světové války. Celý příběh je vyprávěn vlastně z jediného, ovšem nikoliv zanedbatelného důvodu. Oním důvodem bylo přiblížit co nejvíce lidem takřka neznámý a pozapomenutý hrdinský čin pana Nicholase Wintona, který zachránil díky své prozřetelnosti před smrtí v koncentračních táborech stovky židovských dětí z Československa. Příběh rodiny, kterou však ve filmu sledujeme, je čistě fiktivní, to mu ale nikterak neubírá na atraktivnosti a intenzitě. Celý film je prodchnut jakousi velmi zvláštní až mrazivou atmosférou, při sledování filmu mě pronásledoval tísnivý pocit tušených událostí a nebylo mi z toho zrovna dvakrát dobře. V tomto případě musím pochválit záběry na vilu Silbersteinových, které jsou s postupujícím dějem čím dál mrazivější a děsivější. A konec, ač tušený a nikterak překvapivý, ve mně zanechal velmi silný dojem a nepopírám, že jsem se u něho i rozbrečel. Tohle je zkrátka film, který mě dokázal oslovit a na který musím celou dobu, která uplynula od jeho zhlédnutí, neustále myslet. Díky silnému příběhu a kvalitnímu hereckému obsazení vznikl film, který podle mého názoru jako jeden z mála polistopadových českých filmů dokáže obstát i v zahraničním měřítku, a který se v mém osobním žebříčku řadí mezi nejlepší a nejkvalitnější české polistopadové filmy. Nemám co dodat, uděluji pět hvězd a jsem rád, že jsem tenhle film mohl zhlédnout, i když mě trochu mrzí, že jsem tento film poprvé viděl pouze díky programové změně jako vzpomínku na zesnulého pana Hubače. ()
Obidva Mináčove dokumenty o Wintonovi som videl pred týmto filmom a urobili na mňa veľký dojem. Neviem prečo som tento film prehliadal, ale že je aj o Wintonovi som sa dozvedel len nedávno. Veľká škoda, že sa film jemu a jeho neoceniteľnému dobrému skutku venuje len okrajovo a až v poslednej tretine filmu. Záver je dojímavý, ale problém vidím v trochu chladnej a rozvláčnej prvej tretine. Keď sa zoznámite s postavami, začína to byť zaujímavé. Okrem záveru by som rád vyzdvihol scénu, kde J. Bartoška žiada o ruku svojej milej. Odpoveď akú dostal od jej otca (F. Nemec) možno bola krutá, ale bohužiaľ úplne pravdivá. Veľký potenciál som videl v roli M. Labudu, škoda, že sa viac nepritlačilo. Napriek tomu spokojnosť. 70%. ()
vynikajúci film ktorý si zo začiatku dáva na čas ale potom nás do seba vtiahne...a len tak nepustí ()
Film Všichni moji blízcí se u mě zapsal jako nejlepší porevoluční film. Obvzláště ta tíživá atmosféra a fantastické herecké výkony zůstanou v mé mysli vypálené až do konce života. A faktem zůstává to, že i po několikerém zhlédnutí se nemůžu ubránit slzám. 100% ()
To co se minimálně více než polovinu své krátké stopáže tvářilo jako jakásik válečná obdoba Bylo nás pět, mě v posledních minutách mrazilo takovým způsobem, že ještě teď mám nohy samou husinu. Od Bartoškovy sebevraždy to jde vše ráz naráz a při závěrečném loučení jdou veškeré iluze stranou. Za mě daleko více funkční než nedávný neskutečně nadhodnocený Jeden život. Plejáda české herecké elity. O filmu jsem neměl vůbec ponětí že existuje. V televizi by měl běžet povinně každého 8. května. 80% ()
Se zahanbením musím přiznat, že na mě tento film příliš nezapůsobil. Klobouk dolů před Nicholasem Wintonem, každý se nemůže pochlubit záchranou stovek životů. Ovšem snímek samotný se mi jevil poněkud chladný, vykalkulovaný na efekt (takové věci nevyčítám často, obvykle mě to tolik nemlátí do očí) a jaksi lacině televizní. Známí čeští herci v rolích až otravně typických, v jakých už jsme je viděli tolikrát před tím, snad jedině Lábus hrál trochu jinou postavu. A příběh? Sledujeme osudy rozvětvené židovské rodiny v dobách těsně před 2. světovou válkou, každý člen má jiné starosti, atmosféra pozvolna houstne, mizí štěstí, mizí majetek, předpokládaný závěr mě kdovíjak nedojal. Nejspíš je chyba ve mně, ale co nadělám... "Všichni moji blízcí" mě tedy nijak nerozesmáli, nedonutili hluboce přemýšlet, nevypudili slzičku, podruhé je vidět nemusím, přesto jde o důstojnou poctu výjimečnému člověku. 65% ()
Zajímavý námět, příběh i herecké výkony. Ale sakra co ta šílená televizní kamera???? ()
Než usednete k tomuhle filmu, ujistěte se, že máte po ruce dostatek kapesníků. Pokud nejste z kamene, snímek vás dostane. ()
Dobře si pamatuju, jak jeden můj spolužák na konci plakal. A to už jsme byli prosím studenty gymnázia. Ale mně to tak extrovní asi nepřišlo. ()
Bohužel jsem neviděl až do konce, ale i ta převážná část filmu, kterou jsem viděl, mě dost nadchla. Stačí se jen podívat mezi herce a je jasné, že vysoké hodnocení je na místě. Nejvíce mě zaujal výkon Ondřeje Vetchého, který se svoji role zhostil excelentně...Vynikající! ()
Dobrý film na silné téma, ale bylo to tak nějak až moc rychle odvyprávěné, což trochu pokazilo dojem z filmu. Za to a za dabing, kdy jsou i čeští herci nešikovně předabováni sami sebou, srážím jednu hvězdu, ale jinak určitě film stojí za to. 75% ()
Když pan Satinský na konci filmu ústy hlavního hrdiny vypráví: ..další vlak už nejel, 1.9. začala válka .. měl jsem slzy na krajíčku. Když pak povstal celý sál před dojmutým panem Wintonem, nemohl jsem se již udržet. Při pohledu na ostatní členy rodiny se kterými jsem film sledoval jsem zjistil, že pláčí všichni. Krásná poklona Siru Wintonovi. Když jsem se pak dodatečně dozvěděl, že nebýt jeho manželky, která při uklízení půdy jejich domu náhodou narazila na podivné krabice s fotkami dětí, čísel a jmenovek, které to pak pan Winton vše dávno po válce pověděl, musel jsem se tomuto člověku v úctě poklonit podruhé. Jen díky tomto náhodnému objevu se svět a hlavně zachránění dozvěděli o panu Wintonovi. Ta neskutečná skromnost a lidskost je odzbrojující. ()
Hezký film, na kterém je ale nejvíce emocionální závěrečná dokumentární vsuvka, kdy se sir Winton konečně shledává s řadou židovských dětí, které za války eskortoval. Příběh jinak řeší dané události z druhé strany a ukazuje nepředstavitelné dilema rodiny, která si pomalu uvědomuje, že nemá budoucnost a musí svého syna poslat do cizích krajů. Herci jsou do jednoho výborní a je sympatické, že se film obejde bez rozmáchlých emocionálních gest - bohatě stačí, že divák ví, k čemu se schyluje. Přesto jsem ale v průběhu nepociťoval onu tíhu, která by s tragickým námětem a více než ambivalentním vyústěním korespondovala. Myšlenky nechybí, ale schází jejich promyšlenější distribuce a gradace - má to být v součtu film o oslavě úspěchu, ale v očích aktérů i diváka musí převažovat smutek. Něco takového geniálně zvládl Schindlerův seznam, který mnohem účelněji nacházel doutnající lidskost uprostřed chladnokrevné nacistické mašinerie. Jasně, Všichni moji blízcí jsou spíše o přechodu mezi slunným a zamračeným obdobím života, ale postrádají silnější autorský argument a vizi. 70% ()
Trochu pomalejší rozjezd hravě vyváží velmi působivý závěr. Velice dobře zpracované židovské téma, trochu je tu znát i inspirace Schindlerovým seznamem, i když tohle je o ligu níž, ale také je to něco trochu jiného, takže bych to nerada srovnávala. Každopádně nadprůměr. ()
V první polovině překrásná podívaná, v polovině druhé dojemně zpracované jedno z nejsilnějších témat historie. Ve filmu se sešla neuvěřitelná plejáda herců a hereček, takový herecký koncert v českém filmu aby jeden pohledal. Nenapadá mě, co bych vytkl, i hudba dokonale podkreslovala dějovou linku. Upřímně doznávám, že mě snímek dojal. A to především závěrečnou pasáží sestříhanou z původních záběrů s Nicholasem Wintonem. Především tento pán si zaslouží pět hvězdiček. ()