Réžia:
Ilmar RaagScenár:
Ilmar RaagKamera:
Erçin KarabulutHudba:
Timo SteinerHrajú:
Vallo Kirs, Pärt Uusberg, Lauri Pedaja, Paula Solvak, Mikk Mägi, Riina Reis, Joonas Paas, Triin Tenso, Kadi Metsla, Virgo Ernits, Karl Sakrits, Laine Mägi (viac)Obsahy(2)
Sedm kapitol ze života studentů jedné blíže neurčené estonské střední školy. Introvertní Joosep se stal terčem nejapných her svých spolužáků, které dráždí svou uzavřenou povahou. Žerty postupně přerostou v šikanu, jež vyústí v tragédii - k překvapení všech - i diváků. Mrazivé svědectví o ponižování lidské důstojnosti. (oficiálny text distribútora)
Recenzie (1 018)
Výborný film, ukázka, kde až šikana ve školách může dojít. Oříšek na tomhle filmu je, že je příběh natočen podle skutečné události. Film mě chytnul od začátku do konce a to nemálo. 90% ()
Filmov s námetom šikany som videl niekoľko. Vlastne sa na seba aj dosť podobajú i keď tento bol nakrútený podľa skutočnej udalosti. Na mňa pôsobil dosť čierno-bielo, málo vierohodne. Uvedomujem si, že dnešné problémy na stredných školách majú iné parametre, ako mali počas môjho štúdia, ale aj tak mi pripadá nadsadené, aby jeden mladík ovládal celú triedu a dievčatá mu ako jedna robili vďačné publikum. Rozčlenenie príbehu podľa dní bolo účelné, zmysel tých presvetlených dokrútok sa mi však nepodarilo odhaliť. Určite je to znepokojivý, drsný a zapamätateľný film, ale viac ako na ľahký nadpriemer to u mňa nevytiahol. ()
Tak moje premiéra s estonským filmem dopadla na výbornou. I když podobné snímky o šikaně nemám zrovna moc v oblibě, tak Zkažená mládež mě osobně přikovala do křesla od začátku, až do samého konce. Trochu jiné, než Zlo mezi námi, (podle mě víc reálnější), ale bezpochyby syrový, ponurý, depresivní film, který rozhodně nepřidá na náladě, ale zcela jistě zanechá hluboký, pro mě pětihvězdičkový prožitek . ()
Vztek, pohoršení, empatický pocit k hlavnímu hrdinovi - to vše a ještě víc ve mě vzbuzoval tento excelentně natočený snímek. Opravdu dechberoucí a realistické ztvárnění hlavního tématu a všeho kolem co s tím souvisí. Herci hráli a nebyli to žádní trapáci a své role brali dost vážně. Co se týče vizuálního ztvárnění, tak mě to také dostalo - nádherně sestříhané přechody mezi jednotlivými dny a ještě ta hudba do toho. WOW !! Říkal jsem si, že tohle není snad ani možný. Kde je sakra spravedlnost! Ale tak to ve skutečném světě zkrátka chodí. Prostě neobvyklý a neuvěřitelný snímek od estonské produkce (můj první!), který mě chytil na začátku a pustil až na samotném konci. A že to byl sakra dobrý konec! Kdo neviděl, neuvěří !! /100% + FILM ROKU + TOP 10/ ()
Au, to byla prvoplánová faleš - třída rozmazlených mamrdů proti dvěma citlivějším hochům. Mamrdi podáni bez motivů a příčin, jsem to ale popleta, že bych tam něco takového chtěl, vždyť to byli vlastně jen rozmazlení mamrdi. Naproti tomu citliví hoši měli doma problémy :(.. otec militarista a nýmand a nebo vůbec chybějící rodiče. Všechno krásně graduje a graduje, fašistická třída se stále víc stmeluje ve své nenávisti vůči těm vlastně rozumově vyspělejším a přichází fujky odporné vyvrcholení ( doslova) a pak "spravedlivá" odplata... Ilmare Raagu jdi s touhle agitkou do prdele. Pochopitelně na mě však ta obžaloba fungovala tak jak měla, nenáviděl jsem mamrdy a vlastně schvaloval zúčtování... a potom jsem si uvědomil, že ti mamrdi měli taky rodiče. Prostě přes všechnu snahu o pohled na (nejen) dnešní puberťáky ( a ano třeba i reálný, jsou to kolikrát zmrdi, že by zasloužili postřílet) byla ta obžaloba natolik polopatická až se mi hnusila. Sorry... ()
Je tragédie, že podobné filmy vznikají podle skutečných událostí. Je tragédie, že se před hlavně zbraní občas někdo připlete. Ale jinak po každé zpravodajské relaci v médiích ohledně střelby ve škole víceméně očekávám, že jde o výsledek něčeho takovéhoto. Film sice není úplně dokonalý, ale má uvěřitelné postavy, dusnou atmosféru a nikdo v něm nekouká na akční filmy, nehraje videohry, ani neposlouchá metal. O to blíž to má k realitě. ()
kruta sonda do zivota spoluziakmi drasticky tyraneho ziaka strednej skoly. abnormalne realny zazitok, zvieranie v zaludku pocas celeho filmu. tento film je taky skvely az je na nevydrzanie. zasluzeny vchod do mojej osobnej top 10. ()
Další pokus prezentovat zkaženou mládež. Věčné téma, věčné otázky. Nejslabší je šikanován silnějšími. A završuje to tragédie. Selhávají učitelé, kteří místo aby dělali svou práci jak mají tak mají stále pocit, že by měli dostat víc peněz. Jak v Estonsku, tak tady. jsou-li zkažení učitelé, jací pak mají být žáci?.....Připisuji otázku - Kde žije a jak se prezentuje NEZKAŽENÁ MLÁDEŽ? Kdo to je slušná mládež? Kde žije? ()
Uživatel Cival je brutální CSFD hype. ()
Aj Estónci to vedia .... točiť filmy ... a ako parádne. Naozaj dobré. Veľmi civilne natočené, veľmi skutočné ... a herci, ktorých vybrali do hlavných rolí naozaj dobrí. Odporúčam! ()
Mimoriadne silný snímok. Po vzhliadnutí budete mať skutočne veľmi nepríjemné pocity a od zlosti a neprávosti aj nábeh na žaludočné nervy. Šikana je veľký problém na školách a zdá sa, že jej skôr v poslednom čase pribúda, než ubúda. Potom sa nejeden diví, že sa na školách strieľa. A z celkom nevinnej obete vznikne vrah a blázon. Film je komplexný. Ukazuje všetky okolností tragédie. Triedny kolektív, ktorý skôr zo zverstvami súhlasí a ďalšia časť len nemo čuší. Pár tyranských jedincov dokáže ľahko ovplyvniť ďalších 20 oviec. Ďalej je tu problém učiteľského zboru, čo je zdá sa masa slepcov, ktorí učia 40 rokov to isté, ale keď je nejaký problém, nevidia, nepočujú, prehliadajú. A samostatnou kapitolou sú rodičia, ktorí si tiež nevšímajú svoje deti alebo im dávajú rady na úrovni pravekých ľudí. Hnusný film, ale zároveň veľmi potrebný. ()
Emocemi přeplněný a nervy drásající snímek, jehož výpověď o bezmoci, vzteku a lítosti diváka vyčerpává každou minutou. Ústřední duo se projevuje skutečně autenticky a veškeré filmové dění je mistrovsky přesvědčivé. Psychologická stránka filmu je na vysoké úrovni a její myšlenky divák těžko stravuje, neboť díky síle filmu samotného a poměrně značného spádu nezbývá čas na hlubší charakteristiku filmu, čímž se dostávám k dalšímu a vysoce ceněnému pozitivu, kterým je psychický vliv na diváka několik hodin po skončení filmu. Smíšené pocity z tohoto filmu jednoduše řečeno neodezní tak rychle. ()
Až mrazivé je, jak moc mi tato třída připomíná tu mou. Každá postava je archetypem, který se opakuje, každého člena zkažené třídy jsem měl za spolužáka. U nás však šikana nedospěla k takovému bodu zlomu. Film je chudý po stránce filmového řemesla, nicméně událostmi tak realistický, že se bojím pomyslet na to, jak jednou mé dítě bude chodit do školy a bude mít taky takovou třídy. ()
Silná artovka, ktorá je ohromne sugestívna. Svojimi detajlami zvyšuje uveriteľnosť a nebyť malého zaváhanie vo finále, bol by to plný počet... ()
Fantasticky natočený outsiderský film, který opravdu stojí za shlédnutí ! ()
Hodně šokující drama ještě ke všemu podle skutečné události. Je to neuvěřitelné co se děje a když to vidíte takhle zfilmovaně nemužete ani uvěřit. Jinak chválim protože jsem nevěděl že Estonci umí takhle parádně zfilmovat skutečný příběh. Tleskám! ()
Hodne dlhú dobu som si intenzívne myslel, bol som o tom skalopevne presvedčený, že iba Joosep bude tým večným trpiteľom zo strany takmer celej triedy, bližšie nešpecifikovanej, strednej, estónskej školy. On ako extrémne uzavretý typ sa stáva terčom záujmu svojich spolužiakov, ktorí ho neprestávajú šikanovať ani v tých najnevyhrotenejších situáciach. Už v samom úvode, po skončení telesnej výchovy, kedy mali spoločnú hodinu basketu, pozorujem isté indície, ktoré ma nasmerujú k tomu, pred čím niet žiadneho úniku. Schytáva množstvo nadáviek a poňižovania najprv v šatni, keď ho následne vhodia úplne nahého do dievčenského mančaftu, že Kaspar sa zapojuje do držania dverí, aby odtiaľ neutiekol. Absolútne sa nedá povedať, že by to mával v učebni na ružiach ustlané, ba čo, tam je to na dennodennom poriadku, ako si na ňom s veľkou chuťou zgustujú spolužiaci, predovšetkým líder Anders „hucká” Paula, Toomasa, Tiita a Olava, aby mu čo najviac znepríjemňovali život, v čo najhoršej možnej forme, a to od kopancov na chodbe, cez údery na školskom dvore, až po urážky na cti na pláži. Spolužiačky sú na tom navlas rovnako, podporujú ich v tom, čo robia. Pričom toto sa len hromadí. Jedného dňa sa ho zastaví spolužiak, ktorého som už vyššie ocitoval. Stáva sa jeho akýmsi ochrancom. Nachádza aspoň jedného kamaráta, jednu spriaznenú dušu, ktorá bude taktiež tyranizovaná, ale najprv psychologickým spôsobom, neskôr aj fyzickým, bitkami a pod. Plánujú spolu uskutočniť masaker na škole, vypomstiť sa strelnými zbraňami proti tým, čo ich neustále napadali, najmä Joosep je tak strašne vyhecovaný, že sa nezastaví pred ničím ! Posledná sekvencia je vážne surová, vôbec ma neprekvapilo, k čomu sa schyľovalo... Skrátka-viselo to celú dobu na vlásku ! _ Estónsky herec Pärt Uusberg mi neuveriteľne pripomínal mladého Malcolma McDowella, kedy zároveň jeho postava Joosepa je brutálne naturalistická, perfektne stvárnená do najmenších detailov, vôbec je tu nádych akéhosi odporného realizmu, ktorý až vyčnieva všetkými stranami, a to úplne z každého ručného uhlu záberu estónského DP Kristjana-Jaaka Nuudiho, keď jeho snímanie je dovedené až do samej krajnosti. Bola to vízia skutočnej udalosti pod taktovkou Ilmara Raaga, ktorý čerpal priamo zo života, kedy takýchto Joosepov je utláčaných nielen v tejto pobaltskej krajinke, ale všade naokolo nás. Počas sledovania snímku som mal drásavý pocit plný hnevu, keď sa vôbec nečudujem, že bývajú časté streľby na školách s množstvom mŕtvych, kedy jedna z príčin môže byť aj táto ?! Veľmi silný snímok, ktorý bude vo mne ešte veľmi dlho rezonovať ! ()
Opravdu velice depresivní a neuvěřitelně silný film, ukazující kam až může člověka zahnat šikana. Celá třída proti jednomu studentovi, kterému se snaží pomáhat jen jeden jediný žák. Šikana neúnosná jak psychicky tak fyzicky. A i když jsem tušil, jak to všechno dopadne, nemohl jsem se od filmu odtrhnout. Na filmu mi vadil pouze fakt, že skupinu šikanujících vede pouze jediný žák, což ve výsledku působí dost nereálně. Se závěrečným zúčtováním jsem však naprosto souhlasil a nejen díky němu jsem změnil pohled i na masakr v Columbine. ()
42nd KVIFF 2007 - EAST OF THE WEST - FILMS IN COMPETITION - Na Východ od Západu - Soutěžní sekce - Toto byl určitě velmi silný, emotivní film který dobře nemohl určitě skončit. Při jeho sledování jsem od začátku až do konce kroutil hlavou nad tím jakým způsobem hlavní hrdinové tu jejich šikanu řeší... Osobně si totiž myslím že v této době na mnohých školách je šikana mnohem větší než to tvůrci ukazovali a určitě to nekončí takto... A ještě k filmu. Kdyby od začátku, nebo i v průběhu toho nešťastného týdne udělali něco trošku jinak nemuselo to takto pro mě docela očekávaně skončit. Tvůrci chtěli šokovat, a to se jim povedlo... - 27. 9. 2009 - 90% ()
Proč tomu tak je, že se vždycky najde nějaký vyhoštěnec z kolektivu? Proč je zde vždy někdo, kdo nezapadá, ať už se snaží, nebo nesnaží, někdo, kdo jakoby byl z pouhé podstaty své existence předurčen k tomu, že bude outsider? Umění se zdá být, díky své všestrannosti, dobrou sondou do podobné problematiky (a jistě nejen kvůli tomu, že podstatnou část umění tvoří právě outsideři). Klass neomezuje pole působnosti na pouhou tématiku šikany, ale snaží se v mnoha různých vrstvách uchopit fungování společnosti v širším slova smyslu. Skutečně nabízí mnoho podnětů k přemýšlení. Například nakolik jsme ve své podstatě podobni zvířatům? Potřeba vůdcovství a jedinců, ke kterým je třeba vzhlížet se skrze dějiny neustále opakuje, vezměte si Alexandra, Napoleona, nebo Hitlera (lidi, jako je Gándhí, nebo Martin Luther King nepočítám, protože jsou „vůdci“ utlačovaných, nikoliv masy, která má skutečnou moc). Vůdce smečky je pak stejně potřebný, jako obětní beránek. Je totiž velmi důležité, mít na koho svést všemožné problémy. Od vad samotného vůdce (ve filmu je neustále naznačováno, že Anders žárlí na Kaspara, kvůli jeho vztahu s Theou), až po problémy smečky (zde je pro ilustraci vhodný asi nejznámější příklad z dějin - svalování všech problémů Třetí říše na židy). To je velmi zásadní motiv, outsider jako symbol vlastního neúspěchu. Protože co je jednodušší – řešit složitě vlastní nedostatky a nebo je jednoduše svalit na toho, kdo se nemůže bránit? Všimněte si, jak se v průběhu příběhu čím dál tím více věcí svaluje na Josefa, na oběť šikany. Ke konci filmu žije většina třídy v přesvědčení, že násilí, které je na outsiderovi pácháno je spravedlivé, neboť podobné „zrůdy“ si nic jiného než opovržení nezaslouží. A zatímco Anders (hlavní agresor) je viděn čím dál tím více jako hrdina, Kaspar (který je skutečným hrdinou), je brán jako podivín. Proč jinak by se zastával takové ztracené existence, jako je Josef? Nevyhnutelnost katastrofy mají do jisté míry na svědomí i rodiče a učitelé. Jsou zde naznačeny někdy dost bizarní poměry školství, kdy je za morálnějšího automaticky považován žák s lepšími známkami (Andersova pravá ruka Paul), než student s horším prospěchem (Kaspar). Také si můžeme všimnou neschopnosti dospělých vcítit se do problematické situace svých ratolestí. Asi nejzřetelnější je to v případě Josefova otce, který mu primitivně vtlouká do hlavy, aby se bránil. Je ostatně velmi jednoduché dávat dobře míněné rady, ale nic pro změnu situace aktivně nedělat. Každý si rád tvoří iluze o své vlastní „dobrotě“ a vzhledem k tomu, že podobně vystavěný kolektiv jako v případě Klass všechna zvěrstva nejenom omluví, ale též je považuje za správnou cestu, těžko říct, jak podobné případy řešit. Možná vedením lidí k většímu přemýšlení o sobě samých a o tom, co se kolem nich odehrává. Ale do jaké míry je to vlastně možné? Jednou jsem byl na střední škole svědkem toho, jak se dvě slečny zapáleně bavily o příšerných poměrech v Africe, o předsudcích vůči černochům a když kolem nich posléze prošel jejich tlustý spolužák, začali se mu nekontrolovatelně smát. Možná by obecně vzato bylo lepší idealismus stáhnout z nekonečných dálek „soucitu, který je bez povinnosti“ a zaměřit se spíš na své nejbližší okolí. Apatie ke zlu je totiž často jeho největším spojencem. () (menej) (viac)
Reklama