Réžia:
Philippe ClaudelScenár:
Philippe ClaudelKamera:
Jérôme AlmérasHudba:
Jean-Louis AubertHrajú:
Kristin Scott Thomas, Elsa Zylberstein, Serge Hazanavicius, Laurent Grévill, Catherine Hosmalin, Frédéric Pierrot, Bryce Hitchcock, Pascal Demolon (viac)Obsahy(2)
Juliette je po patnácti letech propuštěna z vězení. Jediná, kdo na ni čeká, je její mladší sestra, kterou naposledy viděla před svým nástupem do vězení. Léa ji ubytuje v domě, kde žije se svou rodinou. Juliette nemluví o ničem, co se stalo, co bylo ve vězení. Neptá se, proč ji sestra za celou dobu nebyla navštívit, proč jí nepsala. U soudu neřekla Juliette ani jednu větu na svou obhajobu, nic nevysvětlovala. Uzavřela se a mlčky přijala trest za své rozhodnutí, které bylo těžší než vše, co následovalo, než její život. Mezi oběma sestrami je mnohé nevyřčené. Je jen tenká hranice mezi tím, aby se jejich vztah navždy zpřetrhal nebo aby k sobě našly cestu. Z jednoho vězení Juliette vyšla, ale v jiném, je uzavřena navždy. Jak sama říká: "Nejhorším vězením je smrt vlastního dítěte."
Přes všechnu tragičnost je film Tak dlouho tě miluji příběhem o síle žen, o přijetí osudu, a odvaze nést následky vlastního rozhodnutí. Je to film plný emocí a neprolitých slz. Kristin Scott Thomasová a Elsa Zylbersteinová sklidily za své vynikající výkony řadu nominací a cen.
(oficiálny text distribútora)
Recenzie (128)
Zas jednou dojímavá depka se silnym tématem. Jediný malý minus bylo, že jsem dost brzy vytušil, jak to všechno bylo. Přesto jsem měl na krajíčku. Kromě KST výborně zahrála i EZ a vůbec celá rodinka byla sympaticky poskládaná. ()
Klaním se oduševnělému výkonu Kristin Scott Thomas. Tohle bylo něco, čemu se dá říkat civilní drama, které cosi zanechá. ()
Zlatý Medvěd - výběr ()
Vykonstruované drama, které plýtvá slovy i postavami. Alespoň si teď budu víc vážit volně plynoucích, nekašírovaných filmů Erica Rohmera, o němž se zde mluví. 55% ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $3,169,305║Tržby Celosvetovo $20,032,605║ ()
Kristin Scott Thomas byla excelentní, táhla celý film a podle mě to byl zatím její nejlepší výkon z ostatních asi šesti filmů, které jsem s ní měla možnost vidět. Jinak zbytečně dlouhá stopáž a pár chybiček se tam vloudilo, ale za Juliette hlavní představitelku jdu rozhodně nahoru. ()
Velmi emotivní film se silným příběhem. Tak bych krátce shrnul toto drama, které ve mně zanechalo docela silný zážitek. A jako čerstvý otec vnímám tento film o to silněji. Začlenění vězně do společnosti není asi nikdy jednoduché a okolí na něj pohlíží většinou skrz prsty. Velmi dobře je to znázorněno i ve filmu Boy A. ()
Přběh, který v člověku něco zanechá, ale nijak zvlášt neohromí. V tomhle filmu mi Kristin Scott Thomas připadala, jakoby využila trápení, které ji v dětství dostihlo, jakoby vzala všechnu tu bolest a vložila ji do své role zde. Možná to zní zvláštně, ale ty její utrápené oči byly neskutečně přesvědčivé, byly pravé. Dlouho jsem nebyla nějakým výkonem takhle fascinována. Přestože její postava vyzněla jako nesympatická a chladná ženská, celý film stál na ní a Kristin to opravdu zvládla. Jenže z nějakého důvodu to na mě emočně úplně nezapůsobilo. Ano, bylo zajímavé pozorovat, jak se Juliette snaží adaptovat do běžného života, sblížit se se sestrou a její rodinou, najít si přátele.. o to především ve filmu hlavně šlo, ale divák si i tak musí pokládat otázky jako "Co udělala? Proč ho zabila, jak?" Celou dobu tam visel ten pomyslný Damoklův meč. To bylo vlastně to jediné, co mě drželo napjatou až do konce a co mě skutečně zajímalo. Silné 3*. ()
BAFTA Awards - 1: Najlepsi cudzojazycny film + 2 nominacie: Herecka v hl. ulohe Kristin Scott Thomas / Scenar ()
Nikomu nic nevysvětlovala, před nikým se neobhajovala a mlčky přijala patnáctiletý trest. Nyní je Julietta propuštěná zpět na svobodu. Zestárla, ale bolest v ní nepolevila. Il y a longtemps que je t'aime je francouzské civilní drama se všemi klady i zápory, které si lze v daném žánru jen představit. Inteligentní psychologická story jde místy na dřeň, i když netlačí samoúčelně na pilu, nechává jednotlivé scény dohrát a nechává diváka v nejistotě. Jindy ale, přiznejme si, selhává v přímém souboji s divákovými otázkami (možný SPOILER: Soudní znalci se nepídili po jejím motivu? U chlapce nebyla nařízená soudní pitva? Nikdo jiný o jeho zdravotním stavu nevěděl – otec, pediatr?). Pozitiva ale jednoznačně převládají, hutnou atmosféru a výborně napsané dialogy navíc ještě podporují herecké výkony, ten oduševnělý Kristin Scott Thomas a velmi soustředěný Elsy Zylberstein zvlášť!! ()
Skvělý herecký koncert Kristin Scott Thomas, "role ji ušitá přímo na míru". Výborná sonda nejen přímo do duše "matky-vražedkyně "ale i do mezilidských vztahů, které svým činem či příchodem ovlivnila. ()
"Najhorším väzením je smrť dieťaťa...z toho sa už nedostaneš nikdy." Výborná konverzačná dráma v ktorej K.S.Thomasová podáva oscarový výkon. Neviem, či sa jedná o tv film , ale pôsobil na mňa tak. Prevažná väčšina scén sa odohráva v interiéroch a dialógy tvoria 80% filmu. Kvalite filmu to ale neuberá a pocit z dobre odvedenej práce u mňa dosť dvihla hudba, ktorá pripomína pomalé elektrické gitary N. Younga z filmu Mrtvý muž.80%. ()
One woman show, film s napätím a emocionálnou katarziou. ()
Kristin je paní herečka s velkým H. Ten vnitřní smutek jí dal další rozměr krásy. Jinak se jedná o velmi smutný film, který se jen zvolna dopracovává k závěrečnému rozuzlení a důvodu Jullietiny vazby. * * * * ()
Pomalé tempo, brilantní dialogy, strhující Kristin Scott Thomas, hudba která dokonale splývá s příběhem. Křehké ztvárnění bezmoci, krutosti a nevyzpytatelnosti lidského osudu. Pro mě plnohodnotné 4! ()
Výtečně napsané, zrežírované a zahrané drama, kterému jsem uvěřil každou sekvenci. Film mi připadá jako kus vytrženého života. K absolutní přesvědčivosti ho dovádí zcela bezchybný a roli oddaný výkon Kristin Scott Thomas. ()
Film je hlavne o neskutočnej trpezlivosti, ktorú musela mať hlavná hrdinka, aby to všetko vydržala, hlavne tie všetečné otázky ľudí, ktoré boli často nepríjemnejšie ako bodanie včiel. Z tohto pohľadu výborne zvládnutá psychológia spoločnosti a jej chovania sa, presne tak to medzi ľuďmi chodí. Niekedy si podaktorí ani neuvedomujú, že trepú dve na tri, hlavne takí, čo o predmete diskusie nemajú ani páru. To, že bol dôvod konania staršej sestry jasný už od začiatku na celkovom výbornom dojme neuberá, nenudil som sa ani chvíľu, výborne zahraný smutný námet. 80/100 ()
Velice jímavý film, téměř až drásajícím způsobem. Dal by se rovněž jinými slovy popsat jako depka - krystalicky čistá filmová depka, která na senzitivním divákovi nemůže nezanechat stopy. Osobně jsem blízko domněnce, že je to právě tento tklivý pocit, který ve mně sledování téhle depky evokovalo, na němž tento film stojí a padá - a přitom - co je pozoruhodné - je to současně ten samý faktor, který jsem v pokušení tomuto filmu zazlívat. Přijde mi totiž, že tahle podívaná není k divákovi tak úplně fér. Dejme tomu, že většina lidí se asi celkem pozná v postavě manžela Juliettiny sestry, který na svou švagrovou hledí se směsicí nedůvěry, předsudků a (ne)oprávněných obav z toho, že by - coby vražedkyně vlastního dítěte - snad nedejbože mohla ublížit jeho dětem. A tenhle film jako by říkal - nene, ty povrchní pokrytče, všechno je jinak, a kdyby sis dal tu práci, zjistil bys, jakým peklem si tato žena prošla, a skutečnost prostě bývá složitější, než se na první pohled může zdát. A to mi - a to se na mě nezlobte - nepřijde dvakrát fér. Krajní zkušenost, kterou si postava Juliette prošla, je natolik ojedinělá, že mi osobně přijde lidsky pochopitelné to, jak se k ní většina postav ve filmu chovala. Čili empaticky chápu vnitřní pochody lidí, kteří se na postavu Juliette dívali s krajní podezřívavostí (sám bych se na jejich místě nechoval jinak), a naopak nerozumím motivaci postav, kteří s ní jednali vlídně. Tohle je opravdu výborně natočený film se vším všudy, samozřejmě, ale osobně si myslím, že je toho zde už moc, a mám problém to rozdýchat. Závěr je k nesnesení tísnivý - jakoby mě ten film otočil vzhůru nohama, třískal se mnou o zeď a sdělil mi, že všechno je jinak. Tenhle film je velmi zneklidňující podívaná, a mám-li si z ní něco odnést - kromě nepříjemné depky a hluboké skepse z tohoto světa - pak je to snad můj dojem, že není fér naložit na diváka takovouhle zátěž, nota bene s nepochybnými ambicemi zabrnkat na strunu divákova svědomí a (bez)předsudečnosti. Jsme jen lidi, krucinál - člověk by musel být obdařen geniální intuicí (nebo naivní nezkušeností, chtělo by se cynicky dodat), aby vzal Juliette bez ptaní na milost. Kdož jsi bez viny, hoď kamenem, chtělo by se dodat... ()
Pomalinku rozplétaná parenica, v jejímž jádru dřímá velká citová bomba. Jednoduchý, civilní film o mnoha smutných životních situacích je natočen bez patetických gest, ale zato s velkou hereckou grácií Kristin Scott Thomasové. ()
Tento film sa skutočne oplatí vidieť kôli Kristin, ktorá to hrala ako o život, kôli tej prekrásnej kejtre, ktorá tam furt znela a totálne mi odpaľovala zmysli, a kôli bande hladujúcich Iráčanov ! Silné 4,5*! ()
Reklama