Obsahy(1)
1889. Německý filosof Friedrich Nietzsche se stal svědkem bičování koně na své cestě do italského Turína. Svýma rukama objal krk koně, aby ho ochránil, ale poté náhle omdlel a padl na zem. Za necelý měsíc byl Nietzsche diagnostikován s vážnou duševní poruchou, která ho odkázala na lůžko a způsobila jeho němotu na dalších jedenáct let až do jeho smrti. Ale co se stalo s koněm? Tento film, poslední Bely Tarra, se zaobírá touto otázkou ve vymyšleném příběhu toho, co následovalo. Muž, který zbičoval koně, je venkovským farmářem, který si vydělává na své živobytí rozvážením ve vozíku taženým koněm. Tento kůň je starý a nemocný, ale poslušně poslouchá povely svého pána. Farmář a jeho dcera musí dojít k pochopení toho, že ve svém živobytí již nemohou pokračovat. Smrt koně se stává začátkem jejich tragického příběhu. (End3R)
(viac)Recenzie (198)
Na tento kritikmi cenený film som sa vážne tešil. Po polhodine nadšenie opadlo...Toto vážne nie je film pre každého. Je tu silná atmosféra, úvod s koňom ťahajúci voz v silnej víchrici bol vážne skvelý. Potom sledujeme každodenné starosti otca a dcéry vo veľmi zdĺhavom prevedení. Vstávanie, obliekanie, ťahanie vody zo studne, večera - varené zemiaky(zase...), príprava koňa na cestu...To všetko, musím to zvýrazniť- TAKMER BEZ STRIHU! , takže napr. také obliekanie trvá i celé minúty...Rozvláčnosť v tomto filme zbúra vaše najhoršie predstavy. Popri neuveriteľnej rozvláčnosti má film ešte jeden vážny problém a to, že je takmer bez dialógov. Prvý serióznejší dialóg, presnejšie monológ prichádza až po 1. hodine...Počas celého filmu neopustíme dom a jeho blízke okolie a o postavách sa nedozvieme takmer nič. Príliš komorné a takmer bez deja, čo ma dosť zarazilo. Čakal som, že v závere udrie niečo silné. Napadlo mi, že snáď gazda zabije svojho koňa, alebo niečo podobne šokujúce. Po nekonečnej 2 a pol hodine filmu ma záver predsa len šokoval, ale nie v dobrom. Je tu kvalita, je tu atmosféra a rád by som hviezdu pridal, no to by film musel byť o dobrú polovicu kratší a niečo by mal v závere divákovi dať. Toto ukončenie príbehu dalo divákovi iba riadny kus hovna...60%. ()
Oooooooukej. Pre mna dost velky sok. Samozrejme to absolutna mega ar*ova picovina a nikomu pricetnemu bybsom to neodporucal, ale odpustim to tomu. Je to totiz fascinujuca a po filmarskej stranke vylozene strhujuca zalezitost. Za tie dve a pol hodiny som na to cumel s otvorenou hubou(vynimocne nie od zivania). Netvrdim, ze by som to chcel vidiet druhykrat, ale velmi ma bavilo to obdivovat a nechat sa vtahovat do tej bezutesnej atmosfery. Problem som mal najma s hovorenym slovom, pretoze tych par(nepotrebnych) viet dost narusalo caro tohto filmu. 10/10 P.S. som prekvapeny, kolko si odtialto vypozical moj oblubeny Perfect Sense ()
Je to krásný. ()
[ArtFilmFest 2011, Trenčín] Pokorná nemohúcnosť sa vo vyprázdnenom svete sukcesívne stupňuje...vyčerpá sa voda, vyhasne oheň, pominie zem, zostane len vzduch, ktorý sa po chvíli vytratí a nastane tma. Omamujúca uhrančivosť. Priliehavý metaforizmus. Zdrcujúce podobenstvo. Tarr a jeho autorský epitaf, ktorý s ohľadom na jeho predošlú tvorbu dáva ťažko akceptovateľný zmysel... ()
Tohle bolelo. Přirovnávat to k čemukoliv nemá smysl, tohle jde mimo všechny kategorie. Chápu všechny ty intelektuály, kteří v tom uvidí smysl života i smrti a případně i to, co si dát k večeři. Film je ale pro mě ososbně zábavný asi jako vražení šroubováku do nosu. Ten film je úplně něco jiného, než čím by být chtěl. Samoúčelná deprese absolutně postrádající smysl. Desiluze. Apatie. Smrt. ()
Nekončící vichřice, nihilismus a ubíjející rutina, která den po dni nevyhnutelně ústí do absolutní nicoty vyhasínajícího světa. Tohle nejde nemilovat... ()
Asi nejzábavnější agitka o loupání brambor.... 8,9 uzených koníků z 10 ()
Ak chcete tento film v zdraví dopozerať až do konca, musíte hlavne presne vedieť do čoho idete a neočakávať, že jeho tvár sa bude časom meniť. Je to čiernobiely film, s minimom slov a len 30! zábermi pri dĺžke dve a pol hodiny. To znamená nekonečne dlhé zábery, ktoré skúšajú trpezlivosť diváka. 3 minúty sa varia zemiaky, ďalšie 3 minúty ich jedia a nasleduje 4-minútový pohľad von z okna – to všetko často len so statickou kamerou, pričom tieto činnosti sa ešte niekoľkokrát zopakujú. Priznávam, bola to nuda, ktorú narušili len občasné vsuvky, ako monológ tajomného návštevníka či príchod cigánov. Ale niekoľko vecí sa mi tu páčilo. V prvom rade je to celková atmosféra, neutíchajúca víchrica vytvára až postapokalyptické prostredie. Ďalej je to diabolská hudba, ktorá mi určite zostane v hlave ešte niekoľko dní a niektoré zručne natočené scény – napríklad hneď tá prvá má v sebe veľkú silu. Chápem aj, že Béla Tarr tým chcel niečo povedať, k čomu mi pomohlo aj prečítanie pár recenzií. Do pozornosti dávam napríklad túto. ()
Očistec. ()
Jeden z nejopojenějších filmových zážitků na karlovarském festivalu. Cením si publika, které bylo překvapivě tiché. Je to geniální, ovšem ne pro každého. ()
Geniální - ale rozhodně úplně jiným způsobem, než jsem to od Tarra očekával. Je to úplně někde jinde, než jeho předchozí snímky. A Miroslav Krobot tam nakonec vůbec nehraje. - - - Jediný Tarrův komentář k Turínskému koni, který před plátnem řekl, byla věta: "It´s done". Načež se usmál a odešel :) A lepší tečku za svým dílem mohl asi těžko udělat. - - - To se to teď bude krásně psát, když máme jeho dílo tak pěkně uzavřené :) - - - P.S. Nevím, jak tomu bylo jinde, ale na druhé terase Berlinale Palast odešla během filmu minimálně polovina lidí. (delší komentář bude později) ()
Kdyby to trvalo hodinu, bylo by to uhrančivé .. 4,5,6 den nudí ()
Spolu s básníkem pravím: v poloutmě a polousvětle plyne tu den po dni. Mám s Tarrem dva problémy. Hudbu mu dělá jeho dvorní génius a já mám vždy potřebu si Víga po zhlédnutí Tarrova filmu zařadit do topky, jenže ta je zoufale plná. Druhý problém mi činí Tarrovo mírně sebestředné kochání se natočenými záběry. Ve střižně si mohl zařádit, ale to Tarr ne, to on nám radši nabídne několikasekundový záběr na mokrou košili, na strom ve větru, pohled na muže dívajícïho se z okna a mnoho dalších záběrů, které bylo líto Tarrovi vystřihnout, opodstatnění ve filmu nemají. Takže po delším váhání je to další Tarr za čtyři, i když film má nesporné umělecké kvality, ale takhle extrémně dlouhý skutečně být nemusel. ()
To že natočíte film na tři hodinové záběry, ještě nedělá umění. Kamera výtečná, oba herci správně odevzdaní a zvuk vichřice neskutečně vlezlý. Ale už z principu nemůžu něco hodnotit kladně jenom proto, že i když to je myšlenkově prázdné, zato to má výborné vizuálno a velký potenciál pro "intelektuály". ()
Turísnky kôň vo mne vyvolal túžbu vymyslieť novú filmovú škatuľku, ktorú som nazval poetický existencionálny realizmus. Pri jeho sledovaní strácate pojem o filmovom čase, o priestore a vlastne o všetkom. Bezčasie Tarrových filmov ich robí spoločne s ich myšlienkami nadčasovými, respektíve toto bezčasie ich ešte znásobuje. Turínsky kôň je niečo ako filozofický spis, rozprávaný obrazmi a hudbou. Dôkazom, že obrazmi sa dá vypovedať rovnako veľa, ako slovami. Tie sú však z podstaty veci "doslovné", filmové obrazy však nie. Preto ich mám o niečo radšej. A možno by som sa slov zriekol úplne aj v tomto filme, aby nedávali návod, ako tie obrazy čítať. Na takejto osamelej usadlosti môžete byť buď šťastní z toho mála, čo máte a uvedomovať si, že nič iné k životu nepotrebujete, alebo si uvedomíte tú existencionálnu ničotnosť všetkého navôkol a fakt, že kvôli prežitiu musíte vynaložiť nesmierne úsilie a pýtať sa, načo je to vlastne dobré. Ako k tomu pristupuje Tárr prostredníctvom svojich postáv, netreba dodávať. ()
Po velmi špatných zážitcích při Outsiderovi a Satanském tangu musím tomuto filmu přiznat aspoň dokonalou kameru a v určitých místech i velmi dobře vybranou hudbu. Stereotyp a nuda ovšem zůstává a tolik opěvovanou hloubku jaksi nenacházím. Kdyby se Béla rozhodl udělat seriál - každý den z filmu by znamenal jeden díl, snad by vznikla příjemná poetická podívaná pro vyčištění hlavy po těžkém dni... ()
Nekompromisní opus magnum a nejlepší komedie roku. Mutter, ich bin dumm! ()
jeden z najdepresívnejších a najpesimistickejších filmov, aké som doposiaľ videl. tá hudba mi nedá spávať ešte riadne dlho. tuším, že tento film ma zhypnotizoval (čo sa doposiaľ podarilo zatiaľ iba "faustovi"); ()
Po velkolepém úspěchu našich šikovných fotbalistů na Euru 2016, kterým se podařilo obsadit v základní skupince nádherné 4. místečko, bylo třeba završit krásně vypadající večer něčím vskutku depresivním. Přiznám se, že z dvou a půl hodinové výpravy do země, která si na rozdíl od nás vystřílela postup už po dvou utkáních, šel opravdový a nefalšovaný strach. Nejsem ani koutkem duše fanouškem všemožných artovin. Tohle byla ovšem totální pastva pro oči i uši. Opravdu přenádherné záběry kamery ve spojitosti s úžasným zvukem a doprovodným soundtrackem vytvářely přenádherně depresivní atmosféru ukazující absolutní rezignaci na život jako takový. Na první pohled toho opravdu není moc k vidění. Dva lidé nesoucí se na vlnách automatismu a stereotypu každodenních rutinních činností, jeden lenošný koník (mimochodem, excelentně hrající), rozpadající se chaloupka a intenzivní vítr. V takové sestavě člověk nakoukne na 6 takřka totožných dní, kde jen občas a na velmi krátký okamžik vybafne na diváka zpestření, které je zpravidla ale velmi rychle pohřbeno, protože o nic takového ústřední postavy nestojí. Nikdy bych nečekal, že u mě podobný film někdy dovede zabodovat. Monstrózní překvápko a naprosto úžasný filmový klenot. Nějaké hluboké rozbory všemožných filosofických paralel k současnému směru naší civilizace, si dovolím ponechat povolanějším, i když jsem si jich pochopitelně také všiml. ()
Kristův úde! Bezmála tříhodinový patos, který je lehce srovnatelný s pohledem do otevřeného hrobu. Pevně věřím, že mnozí na slovo vzatí odborníci v tom našli odpověď na tajemství života, vesmíru a vůbec, neskutečně slastně se zatahali za reprodukční orgány a mlátili se při tom do hlavy slovníkem cizích slov. Takhle přesně to vypadá, když se sejde u táboráku Němec, Švýcar, Francouz a Maďar. Pečíce si bramboru, hledíce do ohně, jali se převést jakous depresivně laděnou báseň, kterou objevil jeden z nich vyrytou na dvířkách suchého WéCé (text odhaduji na "Mraky se táhnou, táhnou se mraky.."), na filmové plátno s takovým nadšením, až to v nedalekém lesíku zafunělo a pošla tam svině stářím. Vznikl předlouhý epos naprosto o ničem! Normální smrtelník pochopí již po prvních deseti minutách filmu, kdy stařec vede koně planinou, že tempo bude zběsilé a o akci nebude nouze. Zbylé dvě (a něco) hodiny vyplňují scény buď úplně nudné, nebo ještě nudnější. Navíc to vše podbarveno rozmanitou hudební kulisou o třech tónech. Divák během těchto dramatických a citově vypjatých chvílích buď usíná, nebo se poddává naprostému šílenství. Kam se hrabe watterboarding. Mít kino okna, tak se jimi lidé vrhají jako lumíci do vln, aby unikli ztrátě zdravého rozumu. Pokud má někdo zájem se jen tak z legrace potýrat, tak rána bičem je rozhodně lepší nápad než tento skvost. Tohle doporučuji jen sebevrahům v posledním tažení. 0% ()
Reklama