Réžia:
Peter KerekesScenár:
Peter KerekesKamera:
Martin KollárHudba:
Marek PiačekObsahy(1)
Dokumentárny film o vojenských kuchároch, o tom, ako každodenné potreby tisícok ozbrojených žalúdkov ovplyvňovali víťazstvá a prehry štátnikov. O poľnej kuchyni ako modeli sveta, kde sa príprava jedla stáva taktikou boja. Boja o veľké ideály, ktoré stoja na pevných nohách kuchynského stola. Film Ako sa varia dejiny je postavený na dvanástich receptoch vojenských kuchárov od druhej svetovej vojny až po vojnu v Čečensku, od Francúzska cez Balkán až po Rusko. (RTVS)
(viac)Recenzie (82)
„Štipka soli.“ Ja neviem. Nebavilo ma to a to som sa fakt tešil. Nepáčilo sa mi to, bolo to nezáživné. Vojna je zvrátené svinstvo a každý, kto si to nemyslí, je psychopat a mal by byť pre dobro normálnej spoločnosti doživotne zavretý v kobke. Mám rád filmy o varení, ale toto bolo skôr o vojne. O kulinárstvo sa to len obtrelo. Jedlá, možno s výnimkou kohúta na víne, absolútne priemerné, miestami až podpriemerné. Niektoré by som zjedol len ak by som mal veľmi veľký hlad a to spravidla spracem všetko okrem leča. Svedectvá z rôznych vojnových konfliktov mohli byť zaujímavé, ale jednotlivé vojnové konflikty k sebe príliš nepasujú a spovedaní sú nesympatickí (s výnimkou posledných dvoch chlapov). Režisér sa to snažil ozvláštniť WTF momentami, z nich niektoré vychádzajú a chápete, čo nimi chcel povedať (potápajúce sa rezne), ale inokedy je to proste len blbosť (veľmi hlúpe otázky, ktorými režisér – alebo kto – vstupuje do rozprávania spovedaného). Autentické porážky zvierat OK, detto absurdné recepty typu „šašlík pre 18.000 000 padnutých sovietskych vojakov“, ale to je strašne málo. ()
Dokumentární velkofilm aneb jak se utopit v bezúčelném estetismu. ()
Slabší průměr, který se ve snaze o originalitu, zamotal ve svém vlastním chaosu. Reálně bych očekával informace, co jaká armáda jedla, jak se co zlepšilo či zhoršilo, ale místy divák ani neví, o jaký národ a v jakém roce se jedná. Zajímavé bylo uvést recept kolik čeho bylo potřeba, ale aby na Schnitzel pro 19 námořníků na ponorce bylo potřeba jen 8 vajec a 400kg masa je trošku nepoměr. ()
Netradiční pohled na válčení a armádu prostřednictvím kuchařů a jejich polních kuchyní. Koprodukce a slušný rozpočet umožnily výlet do řady zemí a historických etap, takže divák má možnost konfrontovat pohled veteránů 2. světové války, přes alžírskou válku až do současnosti, a tak můžeme pochopit některé souvislosti, které unikají při letmém zhlédnutí zpráv o konkliktu v Čečně nebo na Balkáně. Srbská kuchařka vyvolá úsměv hláškou "Vařili jsme proti Chorvatům", zatímco při zpovědi chorvatského kuchaře jsem pochopil, proč jsem při své cestě Chorvatskem míjel vypálené srbské osady. Při zpovědi ruského kuchaře zase pochopíme, jak funguje, res. nefunguje, v Ruské federální armádě zásobování a proč se musí jednotky ruské armády uchylovat k rabování. Německý kuchař na ponorce vedle popisu toho, jak na miniaturním prostoru své kuchyňky kuchtí pro své kolegy, stihne vylíčit, jak se jako jediný dokázal při potopení jeho lodi zachránit. Celé je to podané v určité ironické nadsázce a vyprávění zpovídaných doplňují armádní recepty typu šašlik pro sto tisíc sovětských okupantů nebo chléb pro 18 milionů německých vojáků na frontách 2. světové války. Nahlédneme i do kuchyně pro jugoslávského vůdce Tita a můžeme obdivovat půvabné ženské tělo obložené sýry a uzeninami jako palmsek pro mezinárodní smetánku. Celkový dojem: 70 %. Víte, co by se stalo, kdyby všichni armádní kuchaři odmítli vařit? Jak odpovídá na tuto otázku jeden z nich? Nic, jen by museli z bezpečí své kuchyně odejít do přední linie... ()
Zaujímavý koncept, originálne spracovaný, plný netradičných pohľadov na prierez vojnových udalostí v priebehu 20.storočia očami kuchárov z rôznych armádnych príslušností. Škoda, že samotný obsah ma svojou podstatou značne obišiel. Ale pokiaľ budete chcieť spraviť maďarskú klobásu pre stotisíc sovietov, či vedieť recept na otrávený chlieb, ktorý má usmrtiť tisíc esesákov, tak to bude určite film pre vás. 60%. ()
Kuchtíci odkazujú: jedlom sa dá vybudiť vojak k výkonu, a rovnako sa dá jedlom zabiť nepriateľ. Inscenované spomínania vtipne, s nadhľadom a veľkou dávkou subjektivity uvádzajú do kontextu jednotlivé príbehy súvisiace s prípravou jedla pre armádu, čím s prehľadom dáva dokument na držku jednotnej forme väčšiny spomienkových kvázi objektívnych dokumentov s hovoriacimi hlavami ako vrcholom invencie. Žiaľ, zaujímavé informácie dopĺňajú aj krátkodyché, podenkové príbehy a opakované vypointovanie každej epizódy stráca repetíciou vtipnosť, z ktorej ostáva len trpké upozornenie na megalomanskú spotrebu vojenskej mašinérie. ()
Originálne, pôsobivé, uhrančivé. Kvalitný dokument ako sa patrí. Úvodná scéna so zabíjaním kravy so mnou síce zamávala, ale keď som ju predýchala, po pár dňoch som si zvyšok filmu pozrela s veľkým zaujatím. ()
Dokumentom sa na Slovensku darí, ale toto je taký výnimočný kúsok, ktorý zaujme takmer okamžite . Upúta už samotný názov , ale aj téma , ktorá by mala pritiahnuť mužov aj ženy. Prečo natáčanie trvalo tak dlho, čiastočne vysvetľuje to, že sa natáčalo na všemožných miestach. Jediná výčitka k filmu v ktorej sa s viacerými zhodnem , je pár trošku blbých otázok , ale okrem toho nemám veľmi čo vytýkať. Výborná réžia, kamera, hudba, zaujímavé rozprávanie a navyše ako celok to pôsobí originálne, čo je už v dnešnej dobe skôr výnimka. Trošku ma mrzelo nedokončené zaujímavé rozprávanie v samom závere , kde sa po potopení nemeckej ponorky zachránil jediný nemecký vojak. Ale to, ako sa zachránil, tam neodznelo, iba ak mi niečo ušlo. Iba som predpokladal, že ho našla iná loď. Milovníci a ochranári zvierat si asi odpočítajú pár percent, pretože film obsahuje smrť kravy, svine a kohúta. V rámci žánru dokument - zaujímavé aj originálne. Film 90%. ()
Minimálne už len za ten námet si to zaslúži zhliadnutie...a pochvalu 7/10 ()
Vynikajúci koncept, ktorý ukazuje ako originálne a zaujímavo sa dá rozprávať o vojne. Emotívne, poučné a z času na čas aj trochu vtipné. Pre mňa osobne najsilnejšia bola juhoslovanská pasáž, najmä pretrvávajúca nevraživosť chorvátskeho kuchára, či pohľad na vojnu skrze jedálny lístok na mierových rokovaniach. ()
Zábavně zpracované informace, které jsou na jednu stranu naprosto jasné, ale člověk si je neuvědomuje. Výborný námět, dalo se z něj ale přecejenom dostat trochu víc... ()
Tak nějak mi připadá, že se Peter Kerekes k zajímavým informacím dostal čistě náhodou. Jinak se snaží pokukovat na diváka, inscenuje nesmyslné variace na vyprávění veteránů (viz. smažení kotlet ve vodě za stoupajícího přílivu) a čím dál víc nudí s pitomými „recepty“. Nepříliš zvládnutý film na zajímavé téma, tedy 50%. ()
Originálny a zaujímavý dokument pri ktorom ale privieram pol oka vo výslednom hodnotení. 70% ()
Vyšperkováno pěknýma historkama. Mrtvým letcům se nosilo jídlo na hrřbitov. Poslední oběd nemocného Tita kuře, brambory, bujón... ()
Ach, jaj..kiežby sa kvalita slovenskej filmovej produkcie aspoň blížila kvalite tej dokumentárnej...Ako sa varia dejiny je veľmi zaujímavým, pútavým a originálnym prínosom, občas vtipným, občas vhodným na zamyslenie sa. Európsky úspech tomuto dokumentu nesporne prajem a dúfam, že Peter Kerekes bude v nastolenej línii pokračovať a dočkáme sa podobne kvalitných výtvorov. ()
Naprosto zbytečný film. Neříkám, že musí nutně každý dokument někam směřovat, mít hloubku, posleství nebo aspoň základní myšlenku. úplně by mi stačilo, kdyby to bylo vtipné a zábavné. Zasmál jsem se ale asi dvakrát, za to ty 2*, tím všechna pozitiva končí, jinak se vlastně vůbec nic nedozvíte, není za tím žádný dramaturgický záměr, autor náhodou vyslech pár historek. Navíc jsem z toho dostal hlad. (PS: kamera je možná umělecky hezká, ale zabírá nezajímavou vatu a u dokumentu mi jde mnohem vic o obsah). ()
Dokument stavějící na důmyslné kompozici záběrů pro mě osobně nemůže moc být dokument. ()
Originální a technicky excelentně provedený dokument. Příběhy „válečných“ kuchařů umě protknuty megalomanskými recepty tvoří opravdu zajímavý pohled na válečné úsilí a obávám se, že i v určitém smyslu krutě pravdivý. Navíc technická stránka dodává filmu zcela novou rovinu. Záběry jsou geniálně zkomponovány, montáž nemohla působit efektněji a exteriéry byly precizně vybrané. Tenhle film našim slovenským sousedům opravdu hodně závidím. [LFŠ 2009] ()
Rozhodne vynikajúci dokumentárny film nielen o varení, v ktorom je vyvážená úroveň vtipu (pani rozprávajúca o okupovaní ČSSR zbierajúca hríby, pričom prerušovala tento vážny príbeh občasnými nadšenými výkrikmi ako napríklad "Oj, grib!"), nostalgických spomienok a smútku. Jednu hviezdičku mu u mňa ubrala časť o Chorvátsku. ()
Vojsko, válka, bitvy a politika prostřednictvím kulinářeského zákulisí aneb o čem všem může svědčit jídlo či ti, kteří jej připravují. Co si uvaříme to si taky sníme: Nezapomněli jsme na špetku soli? :) ()
Reklama