Réžia:
Larysa KondrackiKamera:
Kieran McGuiganHudba:
Mychael DannaHrajú:
Rachel Weisz, Vanessa Redgrave, Monica Bellucci, David Strathairn, Nikolaj Lie Kaas, Roxana Condurache, Paula Schramm, Alexandru Potocean, William Hope (viac)Obsahy(2)
Nejnebezpečnější bývá pravda. Kanadsko-německé drama z neklidného Balkánu... Prvotina kanadské režisérky ukrajinského původu Larysy Kondracké, nazvaná Informátorka (2010), vzbudila po svém uvedení značnou pozornost a mj. získala šest nominací na domácí výroční cenu Genie (nejlepší film, scénář, režie, hudba a ženské herecké výkony v hlavní a vedlejší roli – Rachel Weiszová a Roxana Conduracheová). Její kvality byly oceněny i na několika menších festivalech (Brusel, Palm Springs, Seattle). Tvůrkyně se inspirovala skutečným příběhem nebraské policistky Kathryn Bolkovacové, která se na začátku devadesátých let přihlásila do služby k mírovým sborům OSN na území poválečné Bosny. Tento krutý příběh tehdejší balkánské reality líčí utrpení několika, často nezletilých dívek, jež jsou prodávány do sexuálního otroctví. Kathryn začne rozplétat osud jedné z nich, což ji dovede až k organizátorům nelegálního obchodu. Když na situaci upozorní, dostává se do problémů. S výnosným byznysem totiž souvisí činnost dalších členů mírových sborů a zejména jejich zaměstnavatele, tajemné americké privátní bezpečnostní firmy, jež všechno kryje. Režisérka rozehrává působivou atmosféru všudypřítomného mužského šovinismu a skrytých hrozeb (Kathryn je i pro řadu svých kolegů pouhým sexuálním objektem). Přesvědčivost snímku ještě znásobují herecké výkony, zejména Angličanky Rachel Weiszové v hlavní roli a potom debutující rumunské herečky Roxany Conduracheové v úloze jedné z obětí. Vedlejší postavu jednoho z Kathryniných velitelů Nicka Kaufmana ztělesnil tehdy ještě nepříliš známý Benedict Cumberbatch. (Česká televize)
(viac)Recenzie (191)
Tohle je bohužel svět, v němž žijeme, v němž máme zdánlivě vše. Bezpráví na každém rohu, nemožnost s tím něco dělat, prohnilost a násilí. Dovolání se spravedlnosti skoro nemožné. Film je o to působivější, že je založen na skutečném příběhu. ()
Úchylové všech zemí, spojte se! A nejlépe pod hlavičkou Spojených národů. Je opravdu dobře, že takovéto filmy vznikají, ale člověk si při nich teprve plně uvědomí svou naprostou bezmoc. Má pak chutě jim razantně okleštit pravomoci! Co se tedy musí stát horšího, aby s tím někdo začal něco dělat? Kam až ty peníze z výnosných obchodů vlastně dotekly? Na co vlastně ty Ukrajinky vydělaly? Asi na nějakou další mírovou akci. ()
Film ako celok ma zase tak neohúril, aby som naň spieval kade tade len samé chvály, má svoje chybičky, či už technického rázu alebo formálneho, pričom by som mal výhrady aj k réžii, ale ten obsah je neskutočne hutný a hodný ďalšieho premýšľania. Minimálne o tom, v akom svete to žijeme. Napríklad, že žijeme vo svete, kde silnejší namiesto ochrany slabších ponúka len smrť. A nič sa proti tomu nedá robiť, pretože chápadlá týchto nechutností siahajú pekelne vysoko.... Smutné, desivé a výborne zahrané - Rachel Weisz bola skvelá, aj keď kvalít napríklad takej Agory (2009) nedosiahla. 75/100 ()
Nekompromisní filmařská zpráva o jedné smutné kapitole nedávné historie, která je ve skutečnosti pouhou kapkou v moři - při sledování podobných filmů se člověk neubrání bolestnému povzdechu, v jakém světě to žijeme. Herecky excelentní Rachel Weisz se po 5 letech od podobně vážného dramatu NEPOHODLNÝ vrátila k podobné roli ženy, která jde za spravedlností stůj co stůj. Nechala tak vzniknout filmu, který je nesmírně zneklidňující, drásavý, napínavý a do krajnosti naléhavý - pokud už ani takový film nedokáže někoho vyburcovat z otupělé letargie, pak už nic. Považuji za nesmírně záslužný počin, že se ve světě točí takto angažované a společensky kritické filmy - pokud jsou navíc udělány tak brilantně jako v tomto případě, pak je jejich sledování mocným zážitkem, který se dlouho nedostane z hlavy. ()
Film, pri ktorom sa mi otváral nožík vo vrecku ! ()
Komentár obsahuje SPOILERy! Drsné. Emócie so mnou pri sledovaní burcovali; od beznádeje až po chuť vraždiť... Niekedy si myslím, že je lepšie nestarať sa o to čo sa deje vo svete. Len pre duševný kľud nás zbabelcov. Nemôžme robiť nič. Náš boj pozostáva asi len z toho, vedieť. A mať výčitky. Bolkovačová mohla a robila a zázrakom to prežila. A vinník zostal nepotrestaný. Už to tak vyzerá, že vo vymáhateľnosti práva (aspoň teda pri zabraňovaní ďalšieho krviprelievania), majú väčší efekt činy civilistov, ľudí ako ona, pretože nad utrpením jednotlivcov väčšinou stoja politické rozhodnutia. Ohroziť dobrú povesť Organizácie Spojených Národov, pre pár desiatok znásilnených cudziniek? Kto by to spravil, že? Je mi z tohto sveta na vracanie... Toľko horriblovo povzdychnutie. A film, film je to výborný. Kvalitný výkon Rachel Weisz, dokonale slizká Monica Belluci, na ploche asi desať minút vynikajúca Vanessa Redgrave, Strathairn, na chvíľu Cumberbatch, alebo dokonca Vukmir Vukmir... Bezchybná práca pre mňa neznámej režisérky, občas zatajujúca dych, niekedy so mnou až škubalo od nervov. Lepšie ako Trade, skoro rovnako dobré ako Constant Gardner. Pecka. Jeden z najlepších filmov čo som v poslednej dobe videl ()
Bosna je pěkná, zaslíbená to země (nejen) na (po)sezóní dovolenou. Má to však jeden "malý", za to dosti podstatný háček. Musíte být "Jugoš", popř. voják SFOR nastolující (pod hlavičkou OSN) v tomhle "bordelu pořádek" a nikoliv náctiletá ukrajinka. To potom místo lákavé vidiny "lehkého" výdělku v místních "hotelech" si na vás (možná) nezablbnou "hoši s letlampama", to ovšem neznamená, že "vaše prdel nepozná středověk". "Jugoši" jsou totiž "kluci hraví se smyslem pro fantazii a dětské nevinné hrátky", o čemž vás přesvědčí rychleji, než byste odříkali říkanku "řetěz...pouta...Ukrajinka....roztáhni nohy...trubka (rychle) dovnitř.....(pomalu) ven.....balíme to, zítra taky den". Bosna, rok 1999, obchod s "bílým masem v plném rozkvětu" ( ne, o drůbeží zde opravdu nejde) a jedna policistka, co právě ztratila šanci na opatrovnictví své dcery, o to více se zakousla do (beznadějné) záchrany "místních dí(ě)vek pro všechno". Snímku The Whistleblower vévodí přesvědčivá R. Weisz, umně vystavěný příběh, jistá (až na pár vyjímek, (kdy to zavání lehkým amer. patosem) syrová a věcná režie, přesvědčivá kamera a nevtíravý (zážitek nerušící) hudební doprovod. Závěrem si neodpustím poznámku, tento a podobné typy snímků by měly plnit kasy kin a zdejší diskuze a komentáře a nikoliv ....íčoviny typu The Tourists, 2012.....Vždy když shlédnu takovýto typ snímku, se sám (před sebou samým) zastydím, na jaké malichernosti si stěžuju a přitom žiju v takovém blahobytu. Nabízí se otázka, vždyť s tím stejně nejde nic dělat, jsme přeci lidé a ty se nemění!? "Tohle" tady vždy bylo, je a bude. Na druhou stranu, díky za každou " Kathryn Bolkovac". Teď mě pls omluvte, jdu si napustit horkou vanu, otevřít lahvovou plzínku, zakousnout bagetu a koneckonců i to nevinné porno na plazmě (pro ukrácení volné chvíle) neublíží. ANO, i já se řadím mezi ty neustále si na malichernosti stěžující a zády se obracející k důležitým problémům. Pyšný na tuto skutečnost rohodně nejsem, ale zároveň vím, že min v dohledné době se na tomto faktu nic zásadního nezmění. Balit kufry a vydat se vstříc např. Rwandskému "dobrodružství" a pomáhat "třetímu světu" se nechystám.... ()
Drsný evropský film o obchodu s bílým masem na Balkáně. Odehrává se v roce 1999 v Bosně a Hercegovině. Rachel Weisz je sem poslána jako americká policistka mezi jednotky OSN. Po chvíli zjistí, co se tam děje a je znechucena. Snaží se proti této kriminalitě jakkoliv bojovat, ale naráží na samé překážky. Místním to vyhovuje a OSN si nehodlá uhnat ostudu. I tak ale pro tyto dívky udělá maximum. Rachel ti předvádí skvělý výkon. "Vážně jste si myslela, že s tím odsud odejdete?" ()
K čemu to opravdu je? "Všem" je už dávno jasné, že vše neprobíhá podle církevních pravidel a ctností a kromě vykulených očí a skvostném pohledu do blba, udělá/l někdo něco pro to, aby to tak nebylo?! Řeknu to nahlas... neudělal, nikdo nic! I nadále prodává Ivan tam někde v dáli nezletilé holky jako kus masa a nějaký bohapustý uchyl to koupí jak krávu na trhu. Je to hnus, hnus velebnosti a co s tím? Je to jen o nás, "o lidech", tyhle snímky mě opravdu dokážou dostat do varu. Normálně jen patřičná alergie na Rachel, která se může snažit, jak chce, no i já jsem jen člověk, ehm. 5/10 ()
Krásna Rachel proti "celému svetu" ... silný príbeh! ()
Rachel Weisz je skvělá, téma působivé ale zpracování bohužel průměrné. V rukách zkušenějších tvůrců se mohlo jednat o silné, temné drama. ()
Bože, chraň nás před Mírovými sbory, aneb ještě několik takových odporných obrazů ze života, skončím s filmem a zakutám se do bezpečí nevědomosti Ordinace v růžové zahradě! Do včerejšího večera jsem žila v domnění, že nejhorším zlem na tomto světě je válka a její hrůzné produkty, děsivý noční zážitek mě poučil, že poválečný stav s dohledem hochů od Peace Corps může být další alternativou pekla na Zemi. Díky za osobní statečnost neodraditelné Kathryn Bolkovac, jejíž charakter důstojně předvedla výborná Rachel Weisz. ()
Člověk až žasne, co se může přihodit pod hlavičkou tak renomované organizace, jako je OSN... k mému překvapení je hlavní hrdinka skutečně žijící osoba, dokonce pod stejným jménem, a tento příběh se opravdu stal, což je celkem síla. Dalším překvapením pro mě bylo zjištění, že onu distingovanou starou dámu znám coby tajemnou krasavici ze Zvětšeniny, ovšem o pětačtyřicet let mladší... ()
Film nie je ničím výnimočný, ale zaslúži si päť hviezdičiek za ten obsah. Až sa mi žalúdok prevracal, keď som si uvedomila, že toto tak nejako skutočne bolo ( a podľa mňa určite ešte aj horšie), pretože pri podobných filmoch si poviem, veď je to len fikcia, takéto veci sa predsa nedejú. Takéto niečo predsa nemožeme dopustiť...a môžeme.....ja to fakt nechápem!!! ()
Pomalejší rozjezd připomínající skoro nějakou epizodu ze seriálu, co se jich na komerčních stanicích točí pořád dokola, zhruba po půl hodině, resp. po příjezdu Kathryn (výtečná, výtečná a ještě jednou výtečná Rachel Weisz) do Bosny se to však zlomí do hodně depresivního a špinavého dramatu, jenž vyvrcholí šokujícím finále a jakousi bezmocností pohnout touhle zvrácenou mašinérií byť jen o píď... Víc napsat snad ani nedokážu, páč při myšlence, že se tam toto vážně děje (a asi vážně děje) se mi jaksi nedostává slov. Na první pohled nenápadný, avšak velmi silný film. ()
Celkem solidní bahýnko. Dvouhodinovka plná tmavých obrazů a stlačeného nepropustného prostoru. Kamera nedává divákovi téměř žádný prostor k oddychu, žádný celek, kdy by se mohl zorientovat v prostoru a trochu nadechnout. Jede se téměř výhradně jen na polodetaily, v případě, že vám film nabídne něco většího, kompozice je vždy dost stísněná. Whistleblower je přesně ten film, o kterém si nedovolím říct nic negativního, moje hodnocení je čistě o pocitu nepříjemnosti, který mi často připomínal Brodyho Detachment, a který zalézal pod nehty nepatřičným způsobem. 6/10 ()
"These girls are whores of war." Otřesná podívaná, ze které mi bylo ještě dlouho špatně. Klobouk dolů před režisérkou, že se odvážila něco takového natočit a před Rachel Weisz, že do toho šla. Škoda, že právě takové filmy se nikdy nedostanou do distribuce a tím pádem do širšího diváckého povědomí. Zpracování není dokonalé, ale to filmu (aspoň v mých očích) ještě dodalo punc větší autenticity a syrovosti. ()
Další z témat, u kterého budete bezmocí skřípat zubama a další z filmů, na který narazíte víceméně náhodou, protože se kinodistributorům nehodí do škatulky. Po Válečnících a rwandských filmech, kde jednotky OSN byly frustrovány svou zbytečností se zde jejich členové ukazují úplně v jiném světle, ze kterého se mi zvedla žaludek. 90% ()
Je obtížné zpracovat do filmové podoby taková palčivá témata jako je obchod s bílým masem. Režisérka ukrajinského původu Larysa Kondracki se o to v roce 2010 pokusila skrze film Whistleblower AKA Informátorka. Pro Kondracki šlo o režijní debut, přičemž vývoj snímku trval skoro deset let a impulzem pro vznik filmu bylo pro Kondracki setkání se skutečnou Kathryn Bolkavacovou. Ta námět o jejím zážitku s odhalením organizátorů obchodů s bílým masem prodala za 100 dolarů a následně v rámci několika let vznikali diskuze mezi Kondracki a spoluscenáristkou Eilis Kirwan nad tím, jak moc toho do výsledného filmu zahrnout. Ze scénáře tak třeba vznikli Síla Informátorky tkví v tom, že jde o film dle skutečných událostí. Filmy o takových tématech musí vznikat, aby se případné ona témata dočkala širšího povědomí a díky čerpání ze skutečných zážitků představí obchod s bílým masem v té nejhorší možné podobě. Autentické zpracování vyvolá ten správný pocit nepříjemnosti a především je to celé velmi brutální. A to dost možná až příliš. Ovšem samí tvůrci prohlásili, že ono násilí pro účely filmu zmírnili. Což jen dokazuje, jak vážné toto téma je. Informátorka může fungovat i jako dokument díky rozhodnutí, že film bude natočen skrze ruční kameru. Ruční kamera přitom může fungovat velmi dobře (Let číslo 93), u Informátorky jsou ale poznat limity tohoto tvůrčího rozhodnutí. Kameraman Kieran McGuigan se sice snaží a některé záběry se mu skutečně daří, sázka na jeden specifický styl se ale časem okouká a celé to působí, že za kamerou chyběl větší počet kreativních nápadů. Plán za tímto rozhodnutím byl poté nejspíš jasný. Vyvolat co největší intenzitu té strašné podívané, které je divák svědkem. Jenomže to tak úplně nefunguje. Přesto se ovšem na Informátorku dá dívat a v některých případech McGuigan dokázal s osvícením dost dobře pracovat. Jindy mu to naopak šlo méně. Kvůli kameře si prostě Informátorku člověk pamatovat nebude. Ale dost možná si jí bude pamatovat díky Rachel Weisz. Rachel Weisz na poprvé roli Bolkovacové odmítla, protože si v době těhotenství nedovedla představit, že by byla součástí tak náročného filmu. Dalších pár let se ale film nehnul z místa a v době, kdy byl jeho osud na vlásku Weisz roli definitivně přijala. A je to dobře. Herecký výkon Weisz je totiž bravurní. Scénář navíc představuje v jaké životní fázi v době události filmu Bolkavac je a tu postavu to díky tomu dělá komplexnější. Na druhou stranu se dá ale vlastně spekulovat nad tím, zda by se film bez tohoto obkreslení obešel. Informátorka není biografií, spíše jen pojednává o událostech z pohledu Bolkavac. Problém Informátorky tkví v tom, že v jednom ohledu působí strašně naivním způsobem, kdy se na některé věci koukala příliš jednoduchým způsobem a nevěnuje se jim tak trochu více. Dá se to snadno odůvodnit tím, že ten film je především o obchodu s bílým masem, tohle tak trochu zjednodušené téma je ovšem s pátráním po obchodních s bílým masem spjaté a i proto zamrzí, že se na ně v rámci scénáře tak trochu kašle. Z pohledu filmu může OSN snadno působit jako zbabělá organizace, jenomže by se na tohle téma rozhodně nemělo dívat tak černobílé. Ale to už by se od stěžejního tématu možná film přece jen dostal až příliš daleko. Režie Kondracki má taky v rámci Informátorky své limity. Sázka na zobrazování scén, kde se znásilňuje a zabíjí totiž z hlediska hodnocení filmového řemesla neospravedlní to, že je to celé natočené tak trochu nezajímavým způsobem. A zcela očividně se to bez kompromisu neobešlo. Neshazuje to fakt, že je Informátorka nepříjemná podívaná a že si divák stejně už při zaznění slov ´´ obchod s bílým masem´´ dost sám nepředstaví, jaká zvěrstva ty mladé ženy prožívají. Jde tak o přijatelný kompromis, který výpovědní hodnotu Informátorky rozhodně neshazuje. Více výpovědní hodnotu by ovšem možná mělo to, kdyby se Kondracki místo hraného filmu rozhodla natočit dokument a dotkla se i témat, které film vynechal. Informátorka je obdivuhodná záležitost, protože se jí skutečné události do velké míry daří zdatně prodat, Weisz je solidní a celkově je důležité, aby lidé o těchto strašných (nadále aktuálních) činech věděli. Filmařské limity to bezpochyby má, odvahu Kondracki a spol. tohle téma zpracovat to ovšem neshazuje...... () (menej) (viac)