Réžia:
Srdjan SpasojevičKamera:
Nemanja JovanovHudba:
Sky WikluhHrajú:
Srdjan Todorovič, Sergej Trifunovič, Jelena Gavrilović, Natasa Miljus, Katarina Žutič, Nenad Herakovic, Lena BogdanovicObsahy(2)
Miloš má milující ženu a syna, žijí poklidným životem, ale peněz mají jako šafránu. Miloš je zkrachovalá pornohvězda, která dříve vydělávala slušný balík peněz a tak je deprimovaný svojí nynější pozicí. Brzy se však naskytne lukrativní nabídka díky kamarádce z branže, která Milošovi dohodí práci pro bohatého režiséra Vukmira. Půjde o natočení velmi ojedinělého projektu, který nemá obdoby a jeho rodinu zajistí po zbytek života. Miloš dlouho neotálí a nabídku přijímá, ovšem to, čeho se později bude muset zúčastnit, změní celý život nejen jemu, ale i celé jeho rodině. (Zeck)
(viac)Videá (1)
Recenzie (879)
Srbské psycho horor porno drama o pornoherci, kterého nadopují býčí viagrou. Zbytek je na divákovi. Těžko zařaditelný a hodnotitelný pokus, který by moc rád diváky posadil na prdel, ale mohutný krok mu k tomu schází. Skomírající pornohvězda Miloš dostane lukrativní nabídku od bohatého režiséra Vukmira, který jen celou dobu mele cosi o umění a jeho významu, ale obsah „ojedinělého“ projektu prozradit nechce.. Hranice filmového nevkusu se zase posouvají o krapet dál, jenže nabízí se otázka – kdo o to vůbec stojí? Kdo se chce dívat na omylem znásilněnou vlastní unesenou ženu a malého syna? Opar antické tragédie nedokáže nikam posunout příběh, který se nejednou sype jako domeček z karet. Ocenil jsem (svým způsobem) Martyrs i Inside, ale tohle už mi příliš nešlo. Navíc by mě zajímalo, co na to říkali herci, když se jim do rukou dostal scénář.. já bych asi volal policajty. Bezpochyby tu ale máme s nebývalou otevřeností natočený projekt, který rozvíří nejednu diskusi.. já se k ní ale nehodlám připojit, ani srbský přírůstek už vidět nikdy nechci!! ()
Dokonale a geniálně natočená perverzita, která překračuje hranice snad všeho, co zatim bylo natočeno, navíc vše v perfektním vizuálu, vyrobenýho pomocí ponurých kamerových filtrů a celkově skvělou kamerou, vše pak ještě víc hecuje strašně zneklidňující hudba a ve druhý polovině nehorázně gradující příběh a krutě perverzní scény. Nicméně se mi zdálo, že ke konci se to Srdjanu Spasojevicovi trochu vymyká z rukou a zbytečně se mu posledních 20 minut až moc utrhlo z řetězu a nestíhá to ukočírovat, takže ve výsledku to nejsilnější, na co se film dlouho připravuje, nakonec nepůsobí tak reálně a trochu to zaostává za ostníma scénama, který mě doslova zatuhly v nevěřicím a přímo zírajícím pohledu. ()
Žádná velká kontroverze, ani šokantní balkánské video, které by mělo konzervativní diváky posadit na prdel, se nekoná. Spíš ukrutná nuda v módu lepšího amatérského snuffu, která v touze explicitně zobrazit vše, co hlavnímu hrdinovi přijde pod péro, vlastně přinese asi tolik, že vedle tohoto díla vypadá z mého pohledu i francouzský Martyrs jako promyšlená hororová epopej hodná učebnic. Hlavou mi vrtají tři otázky: a) jak je na tom režisérova hlava, b) co na to herci při točení, c) k čemu to celé? Ani na jednu nemám uspokojivou odpověď. Shit nehodný ani té zvýšené pozornosti, které se mu dostalo, natož tak lepšího hodnocení. PS: Závěr je parodie sama sebe, ve stylu krvavých gejzírů prvních filmů Petera Jacksona, fakt. :-) ()
Nakonec ne. Atmosféra přitom houstne skoro sama, drsné scény i přes občasnou hyperzvrácenost neruší a herci si svoje party odehrávají i v situacích, kde bych určitě čekal nejednu chvíli plnou ostudného přehrávání. A když audiovizuální forma baví a znepokojivá nálada začíná opatrně naznačovat temný konec, tak to přijde. Finální dvacetiminutová krvavá smršť na místě, kde jsem čekal katarzi a dostal jen trapnou sebeparodii. Spasojevic jako malé dítě strhne přes hodinu skládanou stavbu z kostek a v návalu vzteku ji rozkope. Vzhledem k tomu, že je v takovéto podobě Srpski film asi jediný svého druhu, je to vlastně docela škoda. ()
Galéria (26)
Zaujímavosti (12)
- Během jedné z posledních scén, když se jde Miloš (Srdjan Todorovič) se svou ženou zabít pistolí, si lze všimnout, že jejich mrtvé dítě mezi nimi několikrát mrkne. (Worry77)
- V snímke sa nachádzajú odkazy na filmy ako Cannibal Holocaust (1980) či The Incredible Torture Show (1976), ktoré sú kvôli nevhodnému obsahu taktiež zakázané v niektorých krajinách. (ShortyIC)
- První představení Srbského filmu proběhlo 15. března 2010 v Austinu v rámci hororového festivalu Jihozápad. Během představení byli diváci několikrát upozorněni na extrémní povahu scén a dostali poslední možnost opustit promítání. (Worry77)
Otřesnost Srpskiho filmu spočívá v naprostém setření dvou hranic: hranice mezi podobenstvím a realismem a hranice mezi pojednáváním o věci a předložením téže věci ke konzumaci. Podobenství: "vlastenecký" film. Tomu asi rozumějí jen na Balkáně. (V tomto ohledu je vrcholem Srpskiho filmu obraz „Marie s děďátkem“ ve sklepě v závěru filmu – obraz, jenž hrůzně spojuje Madonu a Pietu v jeden moment.) Realismus: Ano, tohle je realita. Tomu rozumíme všichni. Pojednání a konzumace: Pokud vás vzrušují zvrhlé násilné sexuální scény, tady si je užijete. Srpski film je nabízí na velmi dobré úrovni. Pravý zážitek, skutková vytříbenost. Ale počítejte s tím, že se spolu s Milošem stáváte spolupachatelem i potenciálním „hercem“. Co to dělalo se mnou, o tom raději pomlčím a odkážu na komentář janissky – Srpski film vtahuje diváka do „problematiky“, nabízí mu nejzakázanější zboží, ohrožuje ho i obviňuje. Konfrontace trojí estetiky: Jednak estetika lidského štěstí: šťastná rodina – milující hodný manžel, milující krásná dobrá žena a synek. Potom estetika laciného porna. Naše životní prostředí je proměňováno v titulní stránku pornočasopisu do té míry, že ani nepozorujeme, že se sami stáváme pornoherci. Ne, teď nemluvím o zobrazování sexuality. Mluvím o přeplácané výkladní skříni, z níž na nás řve šunt. Otevřete kterékoli noviny nebo časopis: Porno. Sledujte bilboardy kolem cest: Porno. Přečtěte si kteroukoli firemní nabídku: Porno. Zajděte na dobročinnou akci: Porno. Poslechněte si politiky: Porno. Projděte se v předvánočním čase po Praze: Porno. Zapněte rádio (Nemáte? Nevadí, zajděte do kterékoli restaurace): Porno. Pusťte si „veřejnoprávní“ televizi: Porno. Nakupujte: Porno. Užívejte si: Porno. To je implantovaná estetika laciných pornoherců. To je Miloš, to jsme my. Všimněte si, v jakých sebeponižujících škvárech tento sympatický majitel vysokoškolského diplomu hraje. Třetí je estetika kvalitního produktu. A kvalita je drahá: "pravé umění" pro skutečné fajnšmekry, jak ho nabízí postmoderní jugošský de Sade Vukmir. Obrazově, scénickým prostředím je každá z těchto tří estetik velmi výrazně podána. Všimněte si Milošova rodinného domu, všimněte si scén ve městě, všimněte si designově čistých prostředí, navozujícíh pocit izolované snové intimity, v nichž se natáčí Vukmirův film. (Také tři ženy - Maria, Leila, Doktorka - dokonale odpovídají příslušnému typu.) SPOILER Předvídatelnost Srpskeho filmu paradoxně patří k jeho silným stránkám. Asi od půlky jsem měl čím dál větší strach. Ono hned od začátku bylo zřejmé, o co půjde. A ještě než "to" pořádně začalo, bylo mi jasné, kam se bude ve finále směřovat. Vukmirovo přesvědčivé nadšení nepřipouštělo pochybnosti: věděl jsem, že dojde k rodinnému stekání a hrozně jsem se bál. Bál jsem se tím víc, čím lákavější bylo vidět ty hrozné věci (totiž některé). Na chvilku svitla naděje, že se to nestalo (scéna se stříkačkou). Ale stalo. Vždycky se to stane. Mariiným skokem po švagrově krku pak začíná chvíle oddechu pro diváka, kdy může zapomeout na vlastní vinu a se zadostiučiněním sledovat, jak je zlo potrestáno - rehabilituje se zde pomsta jako nezbytný, leč moderním právním vědomím potlačený základ trestu za zločin; ale dobro už zvítězit nemůže. Přes tu nesmazatelnou hrůzu se sice dostávají k jakémusi zoufalému, nouzovému, ale přece jen svého druhu happyendu (obětí ve sklepě). Ale film ještě nekončí. Nejde to. Tak tedy ještě zoufalejší, ústupový, ale pořád ještě jakoby "happyend". Ale film ještě nekončí... Vítejte v jednadvacátém století, ve světě neomezených možností. Vítejte v pornu. U nás si můžete koupit cokoli – dokud nejste sami proměněni ve zboží. Když o tom nevíte, jste lepší. /// Z překvapivé úrody výstižných komentářů upozorňuji vedle již zmíněné janissky alespoň na larelay, DaViD´82, Ozo. Není odpad jako odpad, aneb srovnej výpověď snoba s Pomovými žvásty. Dále viz fauxthum. /// (Dodatek: Z nových komentářů čti ten od Ninkaa - myslím, že nikdo jiný si nevšímá toho, čeho ona.) () (menej) (viac)